Справа № 442/8063/23
Провадження № 1-кп/442/431/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 28.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2021 за ч.2 ст.190, ч.1 ст.190, ст..70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 26.08.2023 орієнтовно о 15.00 год., діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово пролонговувався, проходячи повз подвір?я будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , побачив, що на столі біля будинку знаходиться чоловіча сумка, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 через відчинену хвіртку огорожі проник на територію подвір?я будинку АДРЕСА_2 , переконався, що на території відсутні господарі та інші особи, та, таємно, повторно, викрав зі столу на вказаному подвір?ї будинку чоловічу шкіряну сумку-барсетку чорного кольору вартістю 575 грн., з поміщеними в неї грошовими коштами в сумі 500 грн., а також документами: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_5 ; посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім?я ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Volkswagen Tiguan», р.н. НОМЕР_4 ; пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 на ім?я ОСОБА_5 ; банківська карта «Укргазбанк» номер НОМЕР_6 , пенсійна карта «Укргазбанк» номер НОМЕР_7 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1075 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у приміщення, сховище, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, встановлено, що 26.08.2023 орієнтовно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, передбачаєчи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, проник на подвір?я будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , та викрав зі столу біля будинку чоловічу сумку. В подальшому оглянувши дану сумку, ОСОБА_3 виявив в ній дві банківські карти номер НОМЕР_7 тa номер НОМЕР_6 (з безконтактною технологією проведення платежів), які належать ОСОБА_5 , емітентом якої є ПАТ АБ «Укргазбанк», які в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657- ХП від 2 жовтня 1992 року, п.1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, є офіційними документами, після чого в останнього виник умисел на їх викрадення з метою заволодіння грошовими коштами на рахунку власника.

В подальшому ОСОБА_3 , не вчинивши жодних дій щодо повернення картки власнику, натомість, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, пішов у магазин «Вигода», що належить ФОП ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , де 26.08.2023 в період з 15 год. 26 хв. до 15 год. 27 хв. тричі намагався здійснити розрахунки за куплений товар в сумі 464 грн., 324 грн., та 184 грн., однак не зміг провести транзакції через брак коштів на банківському рахунку.

Таким чином, ОСОБА_3 викрав офіційний документ ОСОБА_5 з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за вищезазначені кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Частина 4 статті 185 КК України - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення чи сховище.

Частина 1 ст.357 КК України викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 28.08.2023 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а також вчинив викрадення офіційних документів з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор просить суд призначити ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.1 ст.70 КК України 5 років позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Правова позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обвинуваченого не карати. При призначенні покарання просив суд врахувати, що ОСОБА_3 є сиротою, виховувався на вулиці, після звільнення з місць позбавлення волі не має засобів для існування.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальне правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що усі документи та кошти потерпілому, який є його дядьком, повернув, а сумку викинув. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи останнього.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України.

Висновки суду.

Таким чином, суд вважає доведеним: факт вчинення ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у приміщення, вчинених повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також вчинення викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжким (ч.4 ст.185 КК України) злочинам та проступком (ч.1 ст.357 КК України), особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Поряд з цим, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення та висновків для себе не зробив, у той час коли відповідно до ст.88, п.8 ч.1 ст.89, ст.ст. 90-91 КК України судимість за попередні покарання не була погашена або знята у визначеному законом порядку, вчинив нові, умисні, корисливі, тяжкі злочини проти власності.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, аналізуючи особу винуватого як в загально - соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України та із застосування ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі, що є достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

На стадії досудового розслідування ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, обраний стосовно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.10.2023, залишити до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 ч.1 ст.357 КК України, за якими призначити йому покарання:

за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

за ч.1 ст.357 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_3 під варту після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.08..2023.

Речові докази:

- Ком пакт дису «Alerus DVD-R 4.7 GB/120 min» з рукописним написом «ФОП ОСОБА_6 26.08.2023», який містить 4 відеофайли із записом системи відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 залишити при матеріалах кримінального провадження,

-банківські картки «Укргазбанк» № НОМЕР_6 на ім?я Volodymyr Tsytsyk, № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Tiguan д.н.3. НОМЕР_4 , № НОМЕР_3 ; посвідчення водія на ім?я ОСОБА_5 , НОМЕР_2 ; пенсійне посвідчення НОМЕР_8 на ім?я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_9 , паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , - повернути потерпілому ОСОБА_5

- одяг, а саме: шорти зеленого кольору та кофта чорного кольору в яких ОСОБА_3 був під час вчинення крадіжки 26.08.2023 повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1