Справа № 157/913/23 Провадження №11-кп/802/646/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000248 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець в с. Велимче Ратнівського району Волинської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року і шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок іспитового строку ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової і моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_9 , як законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_11 суму в розмірі 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні вимоги про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

Вироком вирішено питання речових доказів.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 07 квітня 2023 року о 23 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою завадити виконанню службових обов`язків відповідно основних повноважень поліції, передбачених ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейському сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції (далі РВП ГУНП) у Волинській області сержанту поліції ОСОБА_12 та слідчому слідчого відділення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_13 , які згідно розстановки сил та засобів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області спільно здійснювали оперативне реагування та документування правопорушення, що зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Камінь-Каширського РВП за №1812 від 07.04.2023, та розуміючи, що перед ним знаходяться поліцейські, діючи умисно, завдав один удар кулаком правої руки в ділянку лівого плеча поліцейського ОСОБА_12 , внаслідок чого він впав позад себе на ґрунтове покриття, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої верхньої кінцівки, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 схопив своїми двома руками за верхній одяг поліцейського ОСОБА_11 , штовхнув її на дерев`яний паркан, що знаходився поряд, від чого вона впала на паркан і перебувала лежачи на паркані, тоді ОСОБА_8 наніс один удар правою ногою по правій нозі потерпілої, спричинивши їй тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці правої нижньої кінцівки, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, а також вид та розмір призначеного покарання, вважає вирок суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди необґрунтованим. Посилається на те, що наявність у цивільного позивача постійної тривоги за подальшу можливість виконувати свої професійні обов`язки по охороні громадського порядку та порушення сну, не підтверджені жодними доказами. Також вказує на те, що виявлені в потерпілої тілесні ушкодження є незначними, а тому розмір стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 гривень є надто великою. Просить вирок суду змінити, зменшити суму стягнення моральної шкоди до межі розумного задоволення потреб цивільного позивача.

В запереченні потерпіла ОСОБА_11 вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, яка не підлягає до задоволення. Посилається на те, що суд прийняв до уваги вказані в позовній заяві мотиви та обставини справи, і обґрунтовано стягнув на її користь суму моральної шкоди 50 000 гривень. Просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення. Також просить розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які подану апеляційну скаргу підтримували та просили змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову, думку прокурора, яка заперечувала апеляційну скаргу і просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.345 КК України, правильність висновків суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також вид та розмір призначеного покарання учасниками судового розгляду не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги захисника про неправильне вирішення цивільного позову в частині відшкодування завданої моральної шкоди є необґрунтованими.

У відповідності з приписами ст.127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Установлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 завдано фізичний біль та страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Отже, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вимога потерпілої про відшкодування моральної шкоди є підставною.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.23 ЦК України).

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, місцевим судом враховано, що потерпіла зазнала душевних страждань, зокрема у вигляді приниження. Будучи у форменому одязі, при виконанні службових обов`язків законні вимоги потерпілої, як працівника поліції, припинити протиправні дії, пов`язані з намаганням завдати тілесних ушкоджень працівниками поліції, а також нецензурними виразами в бік працівників правоохоронних органів, були проігноровані та спричинені тілесні ушкодження, що само по собі могло спричинити зокрема і втрату авторитету серед колег.

Незважаючи на те, що професія потерпілої пов`язана з ризиком, зокрема для життя і здоров`я, спричинення тілесних ушкоджень потягло за собою подальші негативні наслідки для здоров`я потерпілої у вигляді порушення сну, постійної тривоги за подальшу можливість виконувати свої професійні обов`язки по охороні громадського порядку, що беззаперечно внесло негативні, хоча і нетривалі зміни у звичайний спосіб життя позивача.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, враховується, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи.

Беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_11 , їх тривалість, зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги потерпілої, в частині відшкодування моральної шкоди, підставно задоволені місцевим судом частково.

Враховуючи наведене, керуючись засадами виваженості та розумності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_9 , як законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 в сумі 50 000 грн., з чим погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином врахував характер і обсяг страждань потерпілої, їх тривалість і, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та з дотриманням вище зазначених вимог закону прийняв обґрунтоване рішення щодо цивільного позову потерпілої про стягнення моральної шкоди.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, чи могли бути безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для зміни оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: