Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1028/23
Провадження № 1-кп/644/313/24

В И Р О К

Іменем України

12 січня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 11.01.2023 року та № 0000283 від 19.02.2023 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 року за ч. 1 ст. 185 ККУ до 2-х років обмеження волі в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

На підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

18 жовтня 2022 року, точний час розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 маршрутизатора «Ethernet Huawei WS5200-21 White», вартістю згідно з висновком експерта № 65М від 20.01.2023 р. 1196,00 грн.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи упевненим, що його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу викрав маршрутизатор марки «Ethernet Huawei WS5200-21 White».

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на 1196,00 грн.

17 листопада 2022 року, точний час розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 пилососу «Bosh BWD 421 РЕТ», вартістю згідно з висновком експерта № 65 М від 20.01.2023 р. 7250,16 грн.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою наживи, будучи упевненим, що його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу викрав пилосос «Bosh BWD 421 РЕТ».

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на 7250 грн. 16 коп.

18 лютого 2023 року близько 16 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який перебував за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, належого ОСОБА_7 мобільного телефону «Vivo 1915», Spring White, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновком експерта 3399,33 грн., який знаходився у кімнаті ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою наживи, будучи упевненим, що його дії залишаться непоміченими, зайшов до кімнати ОСОБА_5 , де в письмовому столі лежав мобільний телефон марки «Vivo 1915», та шляхом вільного доступу викрав його.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на 3399,33 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, не заперечував факту вчинення крадіжок маршрутизатору, пилососу та телефону належних його матері, за обставин, викладених вище, оскільки проживаючи у квартирі, яка на праві власності належить матері, вживав спиртні напої, роботи не мав і йому потрібні були кошти, майно здавав до ломбарду, а гроші витрачав на алкоголь, просив не досліджувати докази, щодо тих обставин які ним не оспорюються, проти чого не заперечували інші учасники судового провадження.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступень тяжкості вчинених ним злочинів, які є тяжкими злочинами, відношення обвинуваченого до скоєного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь суспільної небезпечності вчинених ним умисних злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливий злочин і вчинив нові у період відбування покарання з іспитовим строком, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, не заперечує, що має алкогольну залежність.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення під час звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Орджонікідзевського районного суду м, Харкова від 03.02.2023 року за яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно визначити за правилами ст. 71 КК України, приєднавши частково до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 року, з урахуванням вимог п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України виходячи із співвідношення, що 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі. При цьому, суд враховує вимоги ч. 4 ст.71 КК України, згідно із якими остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд до призначеного за цим вироком покарання частково приєднує невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 року.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 у виді 2 (двох) років обмеження волі, що відповідно до положень п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України підлягають переведенню в позбавлення волі на 1 (один) рік із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В зв`язку з незастосуванням, до набрання вироком законної сили, запобіжного заходу до ОСОБА_4 , строк відбування покарання рахувати з дня його фактичного затримання.

Речові докази - мобільний телефон «Vivo 1915», Spring White, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 переданий органом досудового розслідування потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити за належністю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1