У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.10.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.12.2023р. включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.12.2023 включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не було доведено обґрунтованості підозри та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Окрім того, на думку захисника, слідчим суддею не обґрунтовано недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП №1 МРУП ГУ НП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001433 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 24.10.2023 приблизно о 17:00 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 перебував у квітковому сквері біля ринку «Україна», розташованого біля перехрестя проспекту Центрального та вулиці 6-а Слобідська. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, належних ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 наніс удар коліном лівої ноги в область живота ОСОБА_8 , від якого потерпілий впав.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 стоячи зверху над потерпілим ОСОБА_8 , який лежав на землі, дістав з правої кишені штанів останнього гаманець, з якого вийняв 9 купюр, номіналом 500 гривень, загальною сумою 4 500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень).

Доводячи до завершення свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , утримуючи викрадені грошові кошти при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_8 на суму 4 500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень).

25.10.2023р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ ВП №1 МРУП ГУ НП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001433 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Зауважено, що 25.10.2023р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

За такого доводи захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, не є слушними.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_6 розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того наявність вищезазначеного ризику підтверджують відомості щодо процесуальної поведінки підозрюваного, відносно якого Заводським районним судом м. Миколаєва неодноразово виносились ухвали про привід для участі у засіданнях, у зв`язку з його неявкою в судові засідання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу підозрюваного, відносно якого вже розглядаються Заводським районним судом м. Миколаєва матеріали обвинувального акта за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, який офіційно не працював, інших доходів не має, а отже може продовжити або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, є вірним висновок слідчого судді і щодо наявності ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваному відомі анкетні відомості свідка та потерпілого, і підозрюваний може їх схиляти до надання показів, що не відповідають реальним обставинам справи.

Слідчий суддя врахував також відомості про особу підозрюваного, який ніде фактично не працює, не має постійного джерела доходів, веде антисоціальний спосіб життя, у якого відсутні будь-які соціальні зв`язки, та враховуючи фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, встановлені ризики, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За такого, доводи апелянта відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено неможливості запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, більш м`якими запобіжними заходами, ніж тримання під вартою не є слушними.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.10.2023 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: