Справа № 755/8587/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0001753 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тольятті, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2023 року, в період часу приблизно з 16 годині 30 хвилин по 16 годину 35 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні житлового будинку, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, перебуваючи за вищевказаною адресою, проходячи по коридору четвертого поверху даного будинку, побачивши в коридорі не пристебнутий дитячий велосипед рожевого кольору, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке перебуває у власності ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, переконавшись, що вищевказаний велосипед без протиугінного тросу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме велосипед марки «Mongoose ROCKADILE 20' GIRL», рожевого кольору з білими вставками, вартістю 2600 гривень 00 копійок.

ОСОБА_3 відтащив велосипед марки «Mongoose ROCKADILE 20' GIRL», рожевого кольору з білими вставками, з коридору четвертого поверху вищевказаного будинку та направився до ліфту, після чого, викликавши ліфт, доїхав на перший поверх будинку та направився на вихід з під?їзду.

В подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник з вищевказаним велосипедом в руках та направився у невідомому напрямку. Майном розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди в сумі 2600 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Сусідом потерпілої є його знайомий, який був винен йому кошти за виконану роботу. Коли він прийшов до знайомого, він йому не відчиняв та не відповідав, тому він взяв велосипед, який стояв поруч з його квартирою та здав його до ломбарду. Коли він дізнався, що велосипед належить потерпілій, він його викупив та повернув потерпілій, до поліції з?явився самостійно. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. На даний час проживає у орендованій квартирі, неофіційно працює. Має на утриманні малолітню дитину. Дуже шкодує про вчинене, більше такого ніколи не вчинить.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила суду, що завдану шкоду обвинувачений повністю їй відшкодував, жодних претензій до нього вона не має. Просила суд не позбавляти обвинуваченого волі.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст.65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, - раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, повне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілої, яка в судовому засіданні повідомила про, те що їй відшкодовано заподіяну шкоду та просила не позбавляти обвинуваченого волі, а також те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність тісних соціальних зв`язків, конкретні обставини справи та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи положення ст.75 КК України, думку потерпілої, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, спосіб його життя, тісні соціальні зв`язки, а також інші дані, що характеризують особу винного, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілою цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0001753 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/8587/23.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази: дитячий велосипед рожевого кольору, марки «Mongoose ROCKADILE 20 GIRL», який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити їй; DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження житлового будинку, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0001753, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1