Справа № 202/7190/23
Провадження № 1-кс/202/9856/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000139 від 10.02.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 10.02.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

12.12.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000139 від 10.02.2023 року.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 12.12.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2023 в період часу з 12.08 годин по 14.10 годин на узбіччі автодороги по вул. Каштанова 17в у м.Дніпро проведено невідкладний обшук транспортного засобу «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено:

- Подорожні листи б/н за 11.12.2023 та 09.12.2023 виписані на автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «Автоплюс Д» , а також 6 аналогічних незаповнених бланків;

- Товарно-транспортні накладні б/н від 09.12.2023;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 ;

- Протокол перевірки тех.стану ТЗ та страховий поліс на зазначений автомобіль;

- грошові кошти у сумі 70.000 гривень;

- порізані дерева (дрова) в загальній кількості близько 6-7 м?;

- транспортний засіб «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ;

В ході обшуку було встановлено, що водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 вищеперелічені гроші отримав за доставку дров, які на момент обшуку знаходяться в кузові транспортного засобу.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 належить директору ТОВ «Парт-Солар» ОСОБА_5 .

11.12.2023 зазначений вище речі та документи, що було вилучено в ході проведеного обшуку -визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Таким чином, вилучені в ході проведення обшуку речі та документи є речовими доказами, оскільки можуть містити у собі вагомі відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також встановлення інших фактів аналогічних кримінальних правопорушень. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник власника майна - адвокат у судовому засіданні просив задовольнити клопотання частково, в частині клопотання про накладення арешту на ТЗ "КАМАЗ" д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію просив відмовити, в іншій частині клопотання не заперечував щодо його задоволення.

Власник майна у судовому засіданні думку адвоката підтримала.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає собою тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є законним, обгрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на: подорожні листи б/н за 11.12.2023 та 09.12.2023 виписані на автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «Автоплюс Д» , а також 6 аналогічних незаповнених бланків; товарно-транспортні накладні б/н від 09.12.2023; порізані дерева (дрова) в загальній кількості близько 6-7 м?, оскільки це є необхідним з метою збереження речових доказів, а саме запобіганню можливому в подальшому незаконному знищенню.

Щодо вимоги слідчого щодо накладення арешту на транспортний засіб "КАМАЗ" д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та. грошові кошти в сумі 70000,00 грн., слідчий суддя дійшов до висновку про відмову в задоволенні цієї частини клопотання оскільки слідчим не додано до клопотання жодного доказу, що вказане майно має доказове значення для досудового розслідування, оскільки це не відповідає завданню арешту майна, розумності та співрозмірності обтяження завданням кримінального провадження, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 11.12.2023 року обшуку транспортного засобу «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності директору ТОВ «Парт-Солар» ОСОБА_5 , а саме:

- подорожні листи б/н за 11.12.2023 та 09.12.2023 виписані на автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «Автоплюс Д» , а також 6 аналогічних незаповнених бланків;

- товарно-транспортні накладні б/н від 09.12.2023;

- порізані дерева (дрова) в загальній кількості близько 6-7 м?.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1