печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

09.11.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема будинку з усіма прибудовами, підсобними приміщеннями, гаражами, що знаходяться на вказаній території, що на праві власності відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 та фактично використовується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- планшет «Blackview» ТАВ 10 Pro із imei 1: НОМЕР_3 imei 2 : НОМЕР_4 .

13 листопада 2023 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000780 від 04.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи обізнаними із законними умовами поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими пристроями, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими пристроями, придбав та зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси з метою подальшого незаконного збуту за для особистого збагачення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», п. п. 2.8., 8.1., 8.9 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у невстановленої досудовим розслідуванням особи за попередньою змовою з ОСОБА_6 незаконно придбали вогнепальну зброю, а саме: пістолет-кулемет «SA-26», № НОМЕР_5 , калібру 7,62х25 мм, п`ять змінних магазинів та саморобний пристрій для безшумної стрільби та зберігали у невстановленому досудовим слідством місці без передбаченого законом дозволу з метою подальшого незаконного збуту.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу вогнепальної зброї та боєприпасів в результаті їх неконтрольованого обігу, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, за діючи за попередньою змовою групою осіб між собою спланували ряд конспіративних заходів, з метою свого не викриття у протиправній діяльності.

З цією метою, ОСОБА_6 повинен був підшуковувати за допомогою Інтернет сайту «Reibert.info» покупців для незаконного збуту вогнепальної зброї та боєприпасів. Пересилання вогнепальної зброї та боєприпасів мало здійснюватись за допомогою оператора поштових послуг ТОВ «Нова Пошта», а розрахунок за незаконний збут вогнепальної зброї та боєприпасів мала здійснюватись за допомогою переказу на банківські рахунки ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_6 використовуючи номер телефону НОМЕР_6 у інтернет-додатку «Телеграм» діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 запропонував особі, залученій працівниками поліції до проведення оперативної закупки вогнепальної зброї ОСОБА_8 , придбати пістолет-кулемет «SA-26», № НОМЕР_5 , калібру 7,62х25 мм, п`ять змінних магазинів та саморобний пристрій для безшумної стрільби загальною вартістю 75 000 грн., обумовивши, що зазначену вогнепальну зброю з її комплектуючими після розрахунку за неї, шляхом надсилання за допомогою терміналу самообслуговування на банківські картки: № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , задля не викриття останніх буде надіслано частинами вказану вогнепальну зброю, зокрема двома посилками в яких будуть знаходитись запчастини обумовленої вогнепальної зброї з яких можливо буде зібрати єдину одиницю зброї і вона буде придатна для здійснення пострілів з неї, що направляться поштовими послугами ТОВ «Нова Пошта». На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився.

На виконання зазначеної домовленості ОСОБА_8 07.07.2023 з метою підтвердження своїх намірів на придбання вогнепальної зброї перерахував за допомогою терміналу самообслуговування на банківську картку № НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 5000 грн.

12.07.2023 продовжуючи виконання домовленості ОСОБА_8 перерахував також за допомогою терміналу самообслуговування грошові кошти у розмірі 48000 грн. на раніше обумовлені банківські картки: № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , які належать ОСОБА_9 , у якості частини оплати за придбання вогнепальної зброї.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 повідомив йому про необхідність відправлення ОСОБА_8 раніше обумовленого пістолету-кулемету «SA-26» без затвора, фіксатора затвора та магазина за допомогою оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта».

У свою чергу ОСОБА_7 12.07.2023 переніс: пістолет-кулемет «SA-26» без затвора, фіксатора затвора та магазина для відправлення посилки до відділення № 5 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Івана Франка, 6, звідки, використовуючи свої анкетні дані « ОСОБА_7 , НОМЕР_9 », надіслав зазначену посилку на ім`я ОСОБА_8 до відділення № 235 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 46/2.

У подальшому 13.07.2023 ОСОБА_8 отримав у відділенні № 235 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 46/2 від ОСОБА_7 посилку в якій знаходився: пістолет-кулемет «SA-26» без затвора, фіксатора затвора та магазина.

Надалі, 13.07.2023 ОСОБА_8 продовжуючи виконання домовленості з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перерахував за допомогою терміналу самообслуговування грошові кошти у розмірі 22000 грн. на раніше обумовлену банківську картку № НОМЕР_7 , яка належать ОСОБА_9 , у якості залишку оплати за придбання вогнепальної зброї.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 повідомив йому про необхідність відправлення ОСОБА_8 раніше обумовленого затвору до пістолету-кулемету «SA-26», фіксатору затвору до пістолету-кулемету «SA-26», п`ять змінних магазинів до пістолету-кулемету «SA-26», саморобного пристрію для безшумної стрільби для зброї по типу пістолету-кулемету «SA-26» за допомогою оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта».

У свою чергу ОСОБА_7 14.07.2023 переніс: затвор до пістолету-кулемету «SA-26», фіксатор затвору до пістолету-кулемету «SA-26», п`ять змінних магазинів до пістолету-кулемету «SA-26», саморобний пристрій для безшумної стрільби для зброї по типу пістолету-кулемету «SA-26» для відправлення посилки до відділення № 4 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, 25, звідки використовуючи свої анкетні дані « ОСОБА_7 , НОМЕР_9 », надіслав вказану посилку на ім`я ОСОБА_8 до відділення № 142 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, вул. Бучми Амвросія, 5Б.

У подальшому, 14.07.2023 ОСОБА_8 отримав у відділенні № 142 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, вул. Бучми Амвросія, 5Б від ОСОБА_7 посилку в якій знаходились: затвор до пістолету-кулемету «SA-26», фіксатор затвору до пістолету-кулемету «SA-26», п`ять змінних магазинів до пістолету-кулемету «SA-26», саморобний пристрій для безшумної стрільби для зброї по типу пістолету-кулемету «SA-26».

Предмети, у зборі отримані 13.07.2023 та 14.07.2023 у посилках, що надіслані ОСОБА_7 , який діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 являють собою одну конструктивну одиницю, зокрема перероблений саморобним способом самозарядний пістолет-кулемет «SA-26», № НОМЕР_5 , калібру 7,62х25 мм, п`ять змінних магазинів, що вироблені промисловим способом та саморобний пристрій для безшумної стрільби належать до вогнепальної зброї, що придатна до проведення пострілів.

Крім цього, 25.10.2023 ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, домовився із ОСОБА_10 про продаж йому автомата Калашникова 12, підствольного гранатомету ГП 25, 3 гранатометних пострілів ВОГ та 180 набоїв до АК-12 калібру 5,45х39 за грошові кошти в сумі 160 тис. грн. Того ж дня на виконання існуючої домовленості ОСОБА_7 переніс 3 гранатометні постріли ВОГ та 180 набоїв до АК-12 калібру 5,45х39 до відділення № 2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: просп. Героїв Небесної Сотні, 34, прим. 139, село Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, та надіслав їх ОСОБА_10 до відділення № 235 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: вул. Князів Острозьких, 46/2, м. Київ, де 26.10.2023 ОСОБА_10 їх отримав.

26.10.2023 ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, на виконання існуючих домовленостей із ОСОБА_10 про продаж йому автомата Калашникова 12 та підствольного гранатомету ГП 25, перевіз вказану зброю на автомобілі Ауді А8, д/н НОМЕР_10 , на вулицю Зеленогірську, 2-А в місті Києві, де за грошові кошти передав ОСОБА_10 , після чого був відразу затриманий працівниками правоохоронних органів.

27 жовтня 2023 року в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

26.10.2023, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2023 справа №757/43491/23-к старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема будинку з усіма прибудовами, підсобними приміщеннями, гаражами, що знаходяться на вказаній території, що на праві власності відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 та фактично використовується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- планшет «Blackview» ТАВ 10 Pro із imei 1: НОМЕР_3 imei 2 : НОМЕР_4 .

26.10.2023 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції зазначені вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000780 від 04.05.2023.

Слідчий вказує, що з метою проведення експертизи, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей в якості речового доказу та забезпечення завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти на нього арешт, оскільки в разі повернення його є достатньо підстав вважати, що зазначене майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 26.10.2023 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції зазначені вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000780 від 04.05.2023.

Слідчим доведено, що планшет «Blackview» ТАВ 10 Pro із imei 1: НОМЕР_3 imei 2: НОМЕР_4 , ймовірно використовувались під час здійснення злочину, тобто таке майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того, слідчим не доведено необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, щодо паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до втрати речових доказів.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню, в частині накладення арешту на: планшет «Blackview» ТАВ 10 Pro із imei 1: НОМЕР_3 imei 2: НОМЕР_4 .

Вимога слідчого, щодо накладення арешту на паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягає, як не доведена.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000780, на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема будинку з усіма прибудовами, підсобними приміщеннями, гаражами, що знаходяться на вказаній території, що на праві власності відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 та фактично використовується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: планшет «Blackview» ТАВ 10 Pro із imei 1: НОМЕР_3 imei 2: НОМЕР_4 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1