УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ініціатор клопотання зазначає, що при зверненні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.04.2023 було встановлено, що у реєстрі наявне обтяження нерухомого майна, а саме: земельна ділянка: :72:313:0025, адреса: АДРЕСА_1 . Виявлено, що земельну ділянку визнано речовим доказом і на земельну ділянку накладено арешт, опис арешту: постанова слідчого про визнання речовими доказами та накладення арешту, б/н, 20.07.2010, СВ УСБУ у м. Києві майор юстиції ОСОБА_5 , заявник: Заступник начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України у м. Києві майор юстиції ОСОБА_5 , 01010, м. Київ, пров. Аскольдів, буд. З.

Заявник зазначає, що обтяження існує із 2010 року, зроблено адвокатський запит до СБУ, через судовий реєстр встановлено, що кримінальна справа №0000031 знаходиться на розгляді у Шевченківському районному суді, 27 листопада 2012 року на підставі кримінальної справи № 1601, за № 0000031 до Єдиного реєстру досудових розслідування, внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 367, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, на що вказує відповідь СБУ від 03.05.2023 року.

Адвокат ОСОБА_3 у клопотанні зазначає, що станом на 20.07.2023 не існує жодної обґрунтованої причини для арешту земельної ділянки, арешт існує з 2010 року, тобто більше 12 років. Жодних слідчих дій по справі не проводилось, допит не проводився, у зв`язку з чим просить скасувати арешт накладений на земельну ділянку :72:313:0025 за адресою: АДРЕСА_1 накладений на підставі Постанови слідчого про визнання речовими доказами та накладення арешту, б/н, 20.07.2010, СВ УСБУ у м. Києві майором юстиції ОСОБА_5 , ділянки, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився будучи належним чином повідомлений, заяв клопотань про відкладення розгляду справи не скеровував, з огляду на положення ст. 174 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання за його відсутності. Водночас, ОСОБА_3 , 07.09.2023 у судовому засіданні зазначив, що право власності на земельну ділянку було оформлено на ОСОБА_4 , в подальшому було накладено арешт, під час здійснення досудового розслідування ОСОБА_4 на допит не викликалась, вказав, що було здійснено адвокатський запит щодо отримання рішення про арешт земельної ділянки, однак рішення про арешт не надано, просив клопотання задовольнити.

Уповноважений прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений завчасно та належним чином, водночас, на електронну адресу суду від прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , надійшов лист, у якому остання просила при розгляді клопотання долучити документи, що стосуються майна зазначаеного в клопотанні адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в задоволенні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000031 просила відмовити.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, документи, що надійшли на електронну адресу суду, дійшла до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ УСБУ у м. Києві ОСОБА_5 , б/з, від 20 липня 2010 року, земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом та накладено арешт.

27 листопада 2012 року на підставі кримінальної справи № 1601, за № 0000031 до Єдиного реєстру досудових розслідування, внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 367, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

На теперешній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим адвокат ОСОБА_3 звертається з клопотанням в інтересах ОСОБА_4 , вказуючи, що остання є власником земельної ділянки, яка перебуває під обтяженням. В той же час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.04.2023 (долученого ОСОБА_3 до клопотання) вбачається, що земельна ділянка АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 . До матеріалів клопотання ОСОБА_3 долучено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.12.2009 укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , п. 2.4 вказаного Договору визначено, що покупець набуває право власності на Земельну ділянку з моменту державної реєстрації Договору, але в будь-якому випадку не раніше вказаної дії.

Водночас дане клопотання подане адвокатом ОСОБА_8 не в інтересах власника майна - ОСОБА_7 , а в інтересах іншої особи - ОСОБА_4 , яка у встановленому законом та договором порядку наразі не набула у власність спірну земельну ділянку, інших відомостей щодо спростування таких обставин слідчій судді не надано.

Слідчій судді не надано документів, передбачених кримінальним процесуальним законом, на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_3 діяти від імені власника майна ОСОБА_7 .

Водночас, у відповідності до ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Згідно ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1