Справа № 646/1977/23
№ провадження 1-кп/646/327/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотань захисників обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у межах кримінального провадження, внесеного 27.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003019 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, про повернення обвинувального акту прокурору,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Захисником обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурора на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Підставами для повернення обвинувального акту є невідповідність його вимогам ст. 109 КПК України, а саме:

-зазначення в обвинувальному акті особистих даних ОСОБА_3 , які не передбачені п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: інформація щодо судимості та місця реєстрації, чим порушено право обвинувачуваної на непоширення конфіденційної інформації щодо неї, оскільки така інформація є відноситься до особистих даних та не є загальнодоступною,

-зміст обвинувачення, викладений в обвинувальному акті, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить вказівку на те, що ?16.06.2023 ОСОБА_3 … повідомлено про підозру у колабораційній діяльності…?, тобто містить відомості щодо повідомлення останньої про підозру, хоча зазначення таких відомостей в обвинувальному акті не передбачено ч. 2 ст. 291 КПК України,

-підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, не скріплений печаткою відповідної прокуратури,

-обвинувальний акт містить зазначення конкретних доказів перелік речових доказів, що суперечить принципу рівноправності та змагальності сторін та призводить до можливості порушення принципу неупередженості суду,

-текст обвинувального акту не містить викладу належним чином фактичних обставин кримінального правопорушення та не розмежовано їх із формулюванням обвинувачення, оскільки вони ототожнені,

-до обвинувального акту додано документ розписки захисників про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, надання яких не передбачено на даному етапі кримінального провадження,

-реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог ст. 109 КПК України, оскільки розділ І ?Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії? містить перелік документів, а не назви процесуальних дій, розділ ІІ ?Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення? фактично містить зазначення процесуальних дій, а не рішень.

Крім того, захисником обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 також подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України з огляду на те, що фактичні обставини вчиненого злочину дослівно повторюють формулу звинувачення та не містять конкретних обставин протиправних діянь, вчинених особою, адже, на думку сторони захисту, в обвинувальному акті в обов`язковому порядку мали бути зазначені:

- коли і ким саме ОСОБА_3 була призначена на посаду фінансового директора ПАТ ?Агрофірма ?8 Березня?, які посадові повноваження /адміністративно-розпорядчі та господарсько-розпорядчі/? у лютому-вересні 2022 р мала ОСОБА_3 , чи мала вона повноваження за наявності чинного генерального директора ОСОБА_7 на представництво інтересів товариства,

-умисне приховування від учасників судового розгляду факту того, що в період тимчасової окупації Куп`янського району Харківської області ПАТ ?Агрофірма ?8 Березня? керував генеральний директор ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавляє можливості розмежування дій ОСОБА_3 , які вона вчиняла самостійно, тобто за своєю волею, а які за вказівкою ОСОБА_7 ,

-обвинувальний акт має містити відомості щодо часу створення акціонерного товариства, кількості акціонерів, відомості про його керівництво, напрями господарської діяльності, фінансове становище до 24.02.2022, перелік окремого майна, що належить ПАТ, що у свою чергу виключило б можливість внесення до обвинувального акту помилково чи навмисне, свідомо хибних відомостей про добровільне розміщення ОСОБА_3 військовослужбовців країни-агресора у складських приміщеннях належних їй особисто та розташованих у с. Тищенківка Куп`янського району Харківської області,

-фактичні обставини кримінального провадження не містять конкретизації, з яким саме командуванням, незаконних військових та воєнізованих формувань країни-агресора, а також керівництвом яких створених окупантами та території куп`янського району Харківської області незаконними органами влади ОСОБА_3 встановила стійкі роботі та ідеологічні зв`язки,

-посилання в обвинувальному акті на терміни ?особисте збагачення? та ?стійкі ідеологічні зв`язки? не містить їх розкриття та конкретизації, що потребує додаткового тлумачення,

-розділ фактичних даних має містити зазначення часу, мотивів та обставин виникнення у керівництва ПАТ ?Агрофірма ?8 Березня? злочинного наміру на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором у період з 116.03.2022 до вересня 2022 року, адже через особливість сільськогосподарського виробництва, визначення обсягу зерна в умовах війни на території району визначити до початку збору врожаю булло неможливо, що свідчить про можливість виникнення такого наміру у керівництва агрофірми не раніше серпня 2022 року,

-в обвинувальному акті не зазначено практичної реалізації вищевказаного наміру коли, кому, скільки та якої сільськогосподарської продукції було продано,

-перелік речових доказів містить багато документів, які не мають відношення до кримінального провадження та стосуються іншої особи ОСОБА_7 , який не є фігурантом цього кримінального провадження,

-зазначення в обвинувальному акті про відсутність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , на думку сторони захисту, свідчить про низький рівень проведеного досудового розслідування та упереджене, необ`єктивне ставлення до обвинуваченої, оскільки агрофірмою ?8 Березня? у період військових дій передано ЗСУ автомобіль марки ?Газель?, на початку окупації Куп`янського району місцевим мешканцям надавалася гуманітарна допомога у вигляді безкоштовної передачі молочних продуктів, хліба, виготовлених агрофірмою.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 та її захисники підтримали вищевказані клопотання та наполягали на поверненні обвинувального акту прокурору.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту заперечував, посилаючись на відсутність підстав для їх задоволення, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, наведені у ньому та доданих до нього документах відомості, не суперечать вимогам законодавства .

Заслухавши доводи сторони захисту та з`ясувавши думку прокурора, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право на стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Перелік вимог до обвинувального акта встановлений ст. 291 КПК України, є вичерпним, і передбачає те, що обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише у разі його невідповідності ст. 291 КПК України.

Як убачається зі змісту обвинувального акта, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Виклавши в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення, прокурор у такий спосіб на власний розсуд реалізував свої повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, зокрема, змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення своєї правової позиції.

Недоліки, на які вказують захисники обвинуваченої, зокрема: зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування назв процесуальних документів, а не дій, та дій, а не рішень, не можуть бути предметом розгляду при вирішенні питання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки положення ст. 314 КПК України передбачає повернення обвинувального акта, у випадку його невідповідності вимогам КПК України.

У клопотаннях захисники посилалися на включення до переліку речових доказів документів, які стосується іншої особи, яка не є фігурантом цього кримінального провадження та стосуються подій поза межами формулювання обвинувачення.

Норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого/прокурора, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання.

Суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються рішень, прийнятих слідчим, оскільки такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

При цьому сторона захисту під час судового розгляду на стадії дослідження доказів не позбавлена права заявляти про недопустимість доказів з огляду на встановлені, на її погляд, порушення вимог КПК України.

Судом встановлено, що обвинувальний акт, в свою чергу, містить всі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого та захисників про отримання копії обвинувального акта та вказаного вище реєстру.

Щодо зазначення у обвинувальному акті особистих даних обвинуваченого, які не передбачені п.2 ч.2 ст.291 КПК України, то як вбачається зі змісту п.2 ч.1 ст.291 та п.3 ч.3 ст.314 КПК України, саме відсутність передбачених п.2 ч.1 ст.291 КПК України відомостей у обвинувальному акті є підставою для його повернення прокурору. Наявність інших персональних даних обвинуваченого не може бути такою підставою, а повернення обвинувального акту з такої підстави є надмірним формалізмом, який шкодить інтересам кримінального провадження.

Доводи захисника про порушення правових норм про захист персональних даних обвинуваченої є хибними. Так, згідно з п.4 ч.1 ст.91 КПК України обставини, які характеризують особу обвинуваченого, входять до предмету доказування. При цьому, саме на сторону обвинувачення в силу приписів ст. 92 КПК України покладається обов`язок доказування цих обставин. Нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено надання згоди обвинуваченого на збір прокурором та/або слідчим, а також судом та обробку персональних даних обвинуваченого. Крім того, такі відомості як місце проживання обвинуваченого, його заняття та сімейний стан з`ясовуються судом на стадії роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення, як це передбачено ст.348 КПК України. Також у судовому рішенні за результатами судового розгляду кримінального провадження зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи (до п.4 ч.2 ст.374 КПК України). Питання захисту певних відомостей персональних врегульовано положеннями ст.27 КПК України, яка надає суду право за наявності визначених цією правовою нормою підстав прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини.

Що стосується відсутності відбитку печатки у обвинувальному акті, то суд враховує правовий висновок Верховного Суду у справі № 473/4471/18 від 27.11.2019, відповідно до якого Суд зазначив, що кримінальним процесуальним законом не передбачено скріплення прокурором обвинувального акта печаткою.

Інші обставини, на які посилаються захисники у своєму клопотанні щодо формулювання, розмежування, конкретизації та більш детальному тлумаченні вжитих стороною обвинувачення термінів, входять до предмету доказування у кримінальному провадженні, а отже за правилами ч.1 ст.89 КК України їх оцінка може бути надана судом лише під час ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи.

Не встановлення пом`якшуючих обставин, також не може бути підставою для повернення обвинувального акту, з огляду на те, що до повноважень слідчого чи прокурора входить лише зазначення в обвинувальному акті тих обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, які він вважав встановленими на момент складання обвинувального акта, що повністю відповідає принципу диспозитивності, встановленому ст. 26 КПК України, а фактична наявність цих обставин в кримінальному провадженні встановлюється в ході судового розгляду і не може бути предметом розгляду судом в підготовчому судовому засіданні, оскільки це буде суперечити положенням Глави 27 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Верховний Суд України у своїй постанові по справі № 5-328 кс-16 від 24.11.2016, аналізуючи зазначену норму, вказує, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та проаналізувавши його зміст у контексті підстав для його повернення прокурору, дійшов висновку, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладено послідовно і зрозуміло. В обвинувальному акті розкрито події кримінального правопорушення, як їх встановив прокурор, з зазначенням як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень, кваліфікуючих ознак, зазначена правова кваліфікація та формулювання обвинувачення.

У тому ж випадку, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то за правилами ст. ст. 337-339 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення.

Реєстр матеріалів досудового розслідування відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України є окремим додатком до обвинувального акта і його можлива невідповідність вимогам закону не є визначеною правовою підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Всі інші підстави, на які посилаються захисники, є недоліками, які на розгляд обвинувального акту судом не впливають та є надлишковим формалізмом.

Судом не встановлено таких недоліків обвинувального акта, які є суттєвим порушенням прав особи, а також не дозволяють суду визначити межі обвинувачення, в яких має бути розглянуто кримінальне провадження.

Таким чином, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, а тому підстави для його повернення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотань захисників обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у межах кримінального провадження, внесеного 27.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003019 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18.12.2023.

Головуючий ОСОБА_1