КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5048/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 367/5039/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2023 року, -

за участю:

володільця майна - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02.08.2023 року задоволено клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 08.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , оригінал договору від 09.08.2022 року про повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації), які поміщенні до сейф-пакету №SUD2020739.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, володілець майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями у яких просив скасувати ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02.08.2023 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт даного майна відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, вилучене майно не відповідає критеріям передбачених ст. 98 КПК України. Клопотання прокурора було подано до суду з пропуском зазначеного у КПК України строку для подачі даного клопотання.

Разом з тим, клопотання прокурора та матеріалів долучених до нього, не вбачається причетності власника квартири, у якій проводився обшук чи іншого користувача даної квартири до кримінального провадження.

Слідчим суддею порушено строк розгляду даного клопотання, який складає 72 години.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не попередив, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про розгляд справи. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи володільця майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що Бучанською окружної прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000333 від 01.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що не пізніше 07.09.2022 року директор ПП «Ратмир-Соло» ОСОБА_6 .. Перебуваючи у м. Ірпінь Бучанського району Київської області, діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_8 , керівником ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» ОСОБА_9 та директором ПП «Раном» ОСОБА_10 невстановленим способом підробили Договір від 13.08.2022 року відступлення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року між ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» та TOB «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», до якого внесли завідомо неправдиві відомості про те, що ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» перейшло право вимоги щодо погашення суми заборгованості за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, з метою подальшого використання підробленого документу шляхом його надання Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/2933/13 як доказу існування відповідних юридичних фактів, які він нібито посвідчує.

Досудовим слідством зазначено, що 27.09.2005 між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «Свічколап трейдінг» (поточна назва ПП «Ратмир-Соло» ()) був укладений кредитний договір № 76/К від 27.09.2005, предметом якого є надання позичальнику кредиту у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) доларів США під 14,5 % річних з терміном погашення до 27.09.2010 року.

Забезпеченням виконання зобов`язання позичальником за цим договором є: іпотека квартири, яка належить ОСОБА_11 , та розташована за адресою: АДРЕСА_2 (іпотечний Договір від 28.09.2005, посвідчений ПН КМНО Кара В.В., реєстровий №655); іпотека комплексу будівель загальною площею 2542,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича (Червоногвардійська), буд. 13а, що складається з: прохідної (літ. Д) пл.-25,10 кв.м, адміністративної будівлі, виробничого корпусу, підвалу (літ. Б) пл.-2082,40 кв.м, матеріального складу (літ. Г) пл.-434,70 кв.м, які належать на праві власності позичальнику ТОВ «Свічколап трейдінг» (поточна назва ПП «Ратмир-Соло», іпотечний Договір від 27.09.2005, посвідчений ПН КМНО Кара В.В., реєстровий №649); іпотека будівлі прирізного цеху загальною площею 1532,30 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Деревообробна, 12, блок 1, яка належить ПГІ «Свічколап» (поточна назва ПП «Раном», іпотечний Договір від 28.09.2005, посвідчений ПН КМНО ОСОБА_12 , реєстровий №652); фінансова порука ПП «Свічколап», правонаступником якого на теперішній час є Приватне підприємство «Раном», (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Львівська, буд.22-А, Договір поруки №825-СК, укладений 15.07.2005 року); фінансова порука ТОВ «Фабрика по виробництву ділових книг А», за Договором поруки №117-СК, укладений 28.09.2005 року.

Внаслідок умисного невиконання позичальником ТОВ «Свічколап трейдінг» (поточна назва ПП «Ратмир-Соло» ()) умов кредитного договору ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду з метою задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 р. по справі №910/2933/13 було вирішено звернути стягнення на майно, що належать ПП «Ратмир-Соло» та ПП «Раном», з метою погашення заборгованості останніх перед ПАТ «МТБ Банк» у загальному розмірі 1 047 735, 31 (один мільйон сорок сім тисяч сімсот тридцять п`ять) дол. США.

В подальшому, керівники ПП «Ратмир-Соло», ПП «Раном» будучи пов`язаними між собою (оскільки обидва є іпотекодавцями за договором іпотеки, якою був забезпечений кредитний договір № 76/К від 27.09.2005), маючи спільний інтерес у заволодінні майном ПАТ «МТБ БАНК», неповерненні отриманого кредиту, збереженні власного майна, яким забезпечено цей кредит, почали підробляти офіційні документи з метою ухилення від виконання судового рішення, шляхом введення суду в оману.

Так, 04.08.2022 року до Північного апеляційного господарського суду ПП «Раном», в особі директора ОСОБА_10 , була подана Заява про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 за нововиявленими обставинами по справі № 910/2933/13 (надалі - Заява).

В даній Заяві ПП «Раном» зазначає, що 30.01.2020 року між позичальником за кредитним договором ПП «Ратмир-Соло», в особі директора ОСОБА_8 , та ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», від імені якого діє директор Ніл Янг, був укладений Договір, у відповідності до якого було повністю погашено заборгованість за кредитним договором №76/К від 27.09.2005року, шляхом передачі у власність ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» рухомого майна, а також 30.01.2020 року між даними сторонами був укладений Акт до договору від 30.01.2020 р. прийому-передачі рухомого майна та виконання зобов`язань за Кредитним договором №76/к від 27.09.2005 р. До заяви ПП «Раном» було долучено копії вищезазначених Договору та Акту, завірені ОСОБА_10 «ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ» та скріплені печаткою ПП «Раном».

Надалі, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном Банку та перешкоджання виконанню рішення суду, що набрало законної сили - 07.09.2022 року о 16:16 год. до Північного апеляційного господарського суду директором ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» () ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ПП «Ратмир-Соло», через канцелярію суду була подана Заява про здійснення процесуального правонаступництва у справі № 910/2933/13, підписана особисто ОСОБА_9 .

У вказаній заяві повідомлялось, що 09.08.2022 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» був укладений Договір повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року, відповідно до якого ПАТ «МТБ БАНК» повертає ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» раніше отримані права вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 р., а 13.08.2022року між ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» та ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» укладено Договір відступлення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року, у відповідності до якого до ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» перейшло право вимоги щодо погашення суми заборгованості за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 р.

Також до даної заяви були додані завірені ОСОБА_9 копії Договору від 09.08.2022 р. повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 р., та копія Договору від 13.08.2022 р. відступлення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року завірені підписом ОСОБА_9 та печаткою ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс».

Зі змісту наданого Договору від 09.08.2022 р. повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 р., на який нанесено підробні підписи ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», вбачається, що підписантом зі сторони ПАТ «МТБ БАНК» виступав керуючий ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у м. Києві ОСОБА_13 .

З показань свідка ОСОБА_13 наданих під час допиту 06.03.2023 року вбачається, що він не підписував ані Договір від 09.08.2022 року повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року, ані додаток до цього договору, не ставив на них печатку ПАТ «МТБ Банк». До того ж, у зазначених договорі та акті на останніх їх сторінках у розділі «Реквізити та підписи Сторін» зазначено «Кредитор Публічне Акціонерне Товариство «МТБ Товариство з обмеженою відповідальністю БАНК», хоча Банк ніколи не мав таку назву. Більш того, підписання подібного роду договорів відбувається виключно на підставі рішення уповноваженого органу Банку (Кредитного комітету, Наглядової Ради, тощо), а такого рішення уповноваженого органу Банку на повернення/передачу права вимоги за Кредитним договором №76К від 27.09.2005 р. до ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» не існує та ніколи не видавалось Банком.

Свідок ОСОБА_13 також наголосив, що ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», від імені якого даний договір нібито підписав директор Ніл Янг, фактично не могло укласти даний Договір від 09.08.2022 р. повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року, адже 26.10.2021 року ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» (PHENOMEN SOLUTIONS LTD, Company number 09743659) було припинено.

З тієї причини, що юридична особа ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» з 26.10.2021року припинила своє існування, останнє не могло укласти 13.08.2022 року з ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» Договір відступлення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року.

Відомості про припинення 26.10.2021 року як юридичної особи ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» (PHENOMEN SOLUTIONS LTD, Company number 09743659), яке зареєстровано за правом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, підтверджується також витягом з офіційного реєстру Корони, розміщеного на веб-ресурсі «Companies House».

Більш того, директор ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» Ніл Янг особисто не вів справи в України, а уповноважував від імені підпорядкованого підприємства діяти представника - ОСОБА_14 , що підтверджується відповідною довіреністю («Power of Attorney») від 19.08.2019 та нотаріально посвідченою заявою Ніла Янга.

Зазначені обставини також підтвердив свідок ОСОБА_15 під час допиту від 05.04.2023. Він також зазначив, що під час ознайомлення з матеріалами судової справи №910/9825/22 за позовом ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» до ТОВ «Артіфішіал Фінанс Інтелідженс», ПАТ «МТБ Банк» про визнання недійсним Договору відступлення прав вимоги йому відомо про подання 27.03.2023 року через канцелярію Господарського суду м. Києва заяви ТОВ «Міксотроф Евглена-Сервіс» за підписом директора ОСОБА_9 про самостійно виявлені та усунуті недоліки та приєднання документів до справи №910/9825/22, до якої було долучено нотаріально засвідчену копію договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №76/к від 27.09.2005року та додатку №5 до нього (акту приймання-передачі документації), які завірені ПН КМНО ОСОБА_16 07.03.2023 року за реєстровим №377. Свідок наголосив, що зазначений документ не може відповідати дійсності, оскільки ТОВ «Феномен Солюшнз» було припинено 26.10.2021 року та вцілому не отримувало повного права вимоги за кредитним договором №76/к від 27.09.2005.

Таким чином наявні достатні підстави стверджувати, що керівники ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» - ОСОБА_9 , ПП «Раном» - ОСОБА_10 , ПП «Ратмир-Соло» - ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 підробляють офіційні документи з метою ухилення від взятих на себе зобов`язань та виконання рішення суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 047 735,31 доларів США, шляхом звернення стягнення на заставне майно з метою заволодіння майном Банку у великих розмірах.

Надаючи в суді недостовірну інформацію та підроблені документи, ці особи намагаються отримати рішення судів, які б допомогли їм і надалі ухилятись від повернення майна (грошових коштів).

10.07.2023 року прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до Ірпінського міського суду Київської області про накладення арешту на майно, яке було вилучене 08.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , оригінал договору від 09.08.2022 року повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації), які поміщенні до сейф-пакету №SUD2020739.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02.08.2023 року задоволено клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 08.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , оригінал договору від 09.08.2022 року повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації), які поміщенні до сейф-пакету №SUD2020739.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на оригінал договору від 09.08.2022 року про повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації), які поміщенні до сейф-пакету №SUD2020739, оскільки воно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, всупереч доводам володільця майна, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Доводи апелянта, щодо пропуску строку сторони обвинувачення із зверненням з клопотання та пропуску слідчим суддею строку розгляду даного клопотання, не заслуговують уваги колегії суддів. Відповідно до матеріалів наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що обшук було проведено 08.07.2023 року, а прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна 10.07.2023. Крім того, (том 1, ст. 138) містить протокол розподілу судової справи, який відбувся 10.07.2023 року, розгляд даного клопотання вперше призначено на 13.07.2023 року, що свідчить про не пропуск слідчим суддею строку розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. 13.07.2023 розгляд вказаного клопотання було відкладено на 17.07.2023 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які завчасно були повідомленні.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких просить апелянт скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам володільця майна, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 08.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , оригінал договору від 09.08.2022 року про повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 року, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації), які поміщенні до сейф-пакету №SUD2020739, - залишити без змін, а апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4