ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1409/22

Провадження № 1-кп/486/46/2024

16 лютого 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000142 внесене 19.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2022 року приблизно о 00:30 год. ОСОБА_5 , знаходячись на алеї, що розташована неподалік будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_6 , в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи, що об`єктом його протиправного посягання є здоров`я ОСОБА_6 , котрій ОСОБА_5 забажав завдати шкоди, будучи значно фізично розвиненим від потерпілої, прикладаючи значну фізичну силу наніс три удари кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_6 , яка від отриманих ударів не втримавшись на ногах впала на сходи. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, наніс сім ударів ногою по обличчю та голові ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу та синців на обличчі, а саме: навколо очей, правій щоці, лівій щоці, спинці носа, підборідді справа та зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта № 342 від 21.11.2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були заподіяні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, численні синці на обличчі (навколо очей, правій щоці, лівій щоці, спинці носа, підборідді справа та зліва), забій м`яких тканин лівої тім`яної ділянки голови, синець на лівій кисті. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (кулаки, ноги і т.п.). Перелом кісток носа та синець на спинці носа (як місце прикладення сили, яка спричинила вказаний перелом) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров`я. Решта тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок передбачений ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку визнав частково та пояснив, що близько опівночі 19.11.2022 року отримав телефонний дзвінок із жіночим голосом, де йому запропонували зустрітись для розмови, на що він погодився. Зустріч призначена була біля магазину «Оазис». Перед цим вживав дві пляшки пива. Зустрівши знайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , остання почала спілкуватись із ним на підвищеному тоні та висловлювати претензії з приводу того, що він вдарив ОСОБА_9 , яка є його дівчиною та їх родичкою. Після цього він пішов разом з ОСОБА_8 до алеї, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йшли позаду. У той час йшов дощ, ОСОБА_8 підвернула ногу та вони обидва сіли на сходинки. Він розмовляв разом з ОСОБА_8 пару хвилин, коли позаду йому нанесла удар ОСОБА_6 . Він встав зі сходинок, повернувся та наніс три удари по обличчю ОСОБА_6 , внаслідок чого остання впала на лівий бік, де після цього ще два рази наніс ОСОБА_6 удари кулаком зверху. Потім пішов додому.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим у вчинені вказаного кримінального правопорушення його вина підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що 19.11.2022 року о 00:30 год. зателефонувала із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , щоб з`ясувати власні питання, а саме останній зустрічався з їх подругою та підняв на останню руку. Оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є родичами даної подруги, їм це не сподобалось, і вони хотіли це з`ясувати із ОСОБА_5 . Зателефонували йому та зустрілися біля магазину «Оазис» та алеї біля будинку АДРЕСА_2 . Почалася сварка між нею, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Пізніше ОСОБА_8 пішла із ОСОБА_5 говорити нижче до алеї, а вона разом з ОСОБА_7 направились до магазину «Оазис». У цей же час ОСОБА_8 почала кричати про допомогу. Вона підійшла до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які сиділи на сходах, та вдарила ОСОБА_5 рукою по голові, щоб заспокоїти останнього. Він різко встав та ударив її кулаками по обличчю, вона упала на сходи та наніс їй ногами по обличчю 7 ударів. Вона втратила свідомість, а у цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали відтягувати його від неї, а коли остання прийшла до тями, вона бачила як ОСОБА_5 почав втікати. Після цього вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 викликали швидку. Також зазначила, що перед цим вживала з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пляшку вина.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що дана подія відбулась осінню 2022 року приблизно опівночі. Вона була разом з ОСОБА_6 та її донькою ОСОБА_7 , де вони зустрілись з ОСОБА_5 . Ініціатором зустрічі були вони всі, а саме: вона, її донька та ОСОБА_6 , щоб поговорити з ОСОБА_5 , оскільки останній ображав, зі слів ОСОБА_6 та її доньки, її племінницю ОСОБА_9 . ОСОБА_5 та її племінниця зустрічались, у них виявився побутовий конфлікт, внаслідок чого ОСОБА_5 вдарив її. Вона хотіла піти із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , оскільки вона старша. Вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перед цим випивши пляшку вина, пішли на зустріч з ОСОБА_5 біля школи з метою з`ясування у ОСОБА_5 причин, чому він ображає її племінницю ОСОБА_9 . Коли вони зустрілись, сіли на сходах, у цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відійшли, та вона почала питати ОСОБА_5 про фізичне насилля щодо її племінниці. Розмова тривала приблизно 5-10 хвилин. Пізніше вона покликала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки згадала, що ОСОБА_5 ображав ОСОБА_7 . У цей час, коли вона почала вставати зі сходинок, вона висловилась на адресу ОСОБА_5 у грубій формі та він її трохи відштовхнув, внаслідок чого вона підвернула ногу. Коли вона піднімалась, вона повернулась та побачила, але не чітко, оскільки ОСОБА_5 , стояв над ОСОБА_6 , що ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , яка у цей час лежала обличчям догори, а саме 2-3 удари кулаками в обличчя. Також зазначила, що вона бачила як ОСОБА_5 замахувався ногами, проте не бачила як він їх наносив. ОСОБА_7 кричала, щоб ОСОБА_5 відійшов від ОСОБА_6 та почала відтягувати ОСОБА_5 , внаслідок чого останній просто пішов від них. У потерпілої все обличчя було в гематомах та в крові. Також визначила, що протокол проведення слідчого експерименту, у якому вона брала участь неправдивий, а правдиві саме пояснення у судовому засіданні.

Судом, у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані учасниками процесу:

-рапорт помічника чергового ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про отримання 19.11.2022 року заяви та реєстрації в ЄО за № 5271 від 19.11.2022 року як: інші тілесні ушкодження (а.с. 42);

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000142 від 19.11.2022, з якого вбачається, що до ЄРДР 19.11.2022 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_6 від 19.11.2022 року про те, що 19.11.2022 року близько 00:30 год. неподалік магазину «Оазис», що по пр-т. Незалежності, 2 в м.Южноукраїнську, невстановлений чоловік на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час конфлікту вчинив побиття, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження (а.с. 41);

-заявою потерпілої ОСОБА_6 про вчинення кримінального проступку, а саме про те, що просить притягнути до відповідальності ОСОБА_11 , який 19.11.2022 року близько 00:30 год. біля магазину «Оазис», що біля будинку №2 по пр-т. Незалежності, 2 в м.Южноукраїнську вчинив побиття, чим спричинив їй тілесні ушкодження (а.с. 43).

-протокол огляду місця події та фототаблиці до нього (а.с. 44-45, 46-47), згідно з яким місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, а саме: сходи алеї, що веде від будинку АДРЕСА_2 до магазину «Оазис», що розташований по пр. Незалежності, 4 в м.Южноукраїнську Вознесенського району Миколаївської області. Оглядом встановлено, що на сходах алеї виявлено множинні плями бурого кольору;

-постанова про призначення групи дізнавачів для проведення досудового розслідування (а.с. 48);

-постанова про призначення судово-медичної експертизи від 21.11.2022 року (а.с. 49);

-висновок експерта №342 від 21.11.2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено: перелом кісток носа, численні синці на обличчі (навколо очей, правій щоці, лівій щоці, спинці носа, підборідді справа та зліва), забій м`яких тканин лівої тім`яної ділянки голови, синець на лівій кисті. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (кулаки, ноги і т.п.). Перелом кісток носа та синець на спинці носа (як місце прикладання сили, яка спричинила казаний перелом) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров`я. Решта тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень можна сказати, що потерпілій було спричинено близько 10 ударів. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння з положення стоячи на тверду поверхню є маловірогідними (а.с. 52-53);

-заява ОСОБА_6 про долучення копії довідки №4826 КНП «ЮМБЛ», відповідно до якої ОСОБА_6 зверталась 19.11.2022 року о 00:50 год. в приймальне відділення КНП «ЮМБЛ» із діагнозом: перелом кісток носа. Забій м/т голови. Садна шкірних покривів обличчя. Пароорбітальна гематома праворуч (а.с. 53, 58) ;

-протокол огляду речі від 23.11.2022 року, в ході якого оглянуто копію довідки №4826 з КНП «ЮМБЛ» (а.с. 54-56);

-постанова про визнання матеріальних об`єктів документом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 23.11.2022 року, згідно якої копію довідки КНП ЮМБЛ № 4826 від 23.11.2022 року визнано документом та приєднано як речовий доказ до матеріалів кримінального провадження №0000142 (а.с. 57);

-постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 29.11.2022 року, згідно якої поновлено перекваліфікувати кримінальне провадження №0000142, відомості про яке 19.11.2022 року внесено до ЄРДР з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України (а.с. 93-94);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2022 року (а.с. 60-62), згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_5 , який 19.11.2022 року спричинив їй тілесні ушкодження;

-протокол проведення слідчого експерименту та фотоблиця до нього від 25.11.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого остання повідомила та показала на місці обставини нанесення їй тілесних ушкоджень, а саме: як їй ОСОБА_5 наніс три удари кулаком в обличчя від яких вона не втрималась та впала на алею, де ОСОБА_5 продовжив наносити удари ногами по голові та обличчю, поки не втратила свідомість (а.с. 63-71);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2022 року (а.с. 72-74), згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 , який 19.11.2022 року спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

-протокол проведення слідчого експерименту та фототаблиця до нього від 25.11.2022 року за участю ОСОБА_8 , в ході якого свідок повідомила обставини та показала, що ОСОБА_5 наніс три удари ОСОБА_6 три удари кулаком в обличчя від яких ОСОБА_6 не втрималась на ногах та впала на алею. Після чого ОСОБА_5 продовжив наносити ОСОБА_6 , яка лежала на алеї, вона з донькою ОСОБА_7 відтягнути ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , яка лежала без свідомості (а.с. 75-82).

-протокол пред`явлення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2022 року (а.с. 83-85), згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 , який 19.11.2022 року спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

-протокол проведення слідчого експерименту та фототаблиця до нього від 25.11.2022 року за участю свідка ОСОБА_7 , в ході якого остання повідомила та показала на місці обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_5 наніс кулаком наніс три удари в обличчя ОСОБА_6 від яких остання не втрималась на ногах та впала на сходах алеї. Після чого ОСОБА_5 наніс близько 6-7 ударів ногою в область обличчя та голови ОСОБА_6 . Вона разом із матір`ю почала відтягувати ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , яка лежала на алеї без свідомості (а.с. 86-92);

Твердження обвинуваченого, що він не бив ОСОБА_6 ногами спростовується не лише показами потерпілої, а й протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2022 року із свідком ОСОБА_7 , яка показала, що ОСОБА_5 бив ОСОБА_6 ногами.

На думку суду, протокол проведення слідчого експерименту від 25.11.2022 року із свідком ОСОБА_7 є допустимим доказом, що підтверджує вину ОСОБА_5 , оскільки допитати свідка ОСОБА_12 безпосередньо у суді не являється можливим, так як остання проходить військову службу, а слідчий експеримент є окремою процесуальною дією.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові 01.03.2023 року у справі 525/1207/20 зробив висновок, що приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 цього Кодексу. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Так, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Крім того, показання потерпілої узгоджуються із висновком експерта в частині виду та локалізації тілесних ушкоджень.

Суд критично ставиться до пояснень свідка обвинувачення ОСОБА_8 , оскільки остання не може змістовно показати всі обставини події та заперечила щодо правдивості проведеного слідчого експерименту, у якому вона брала участь, де також була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Визнання обвинуваченим своєї вини частково та твердження щодо того, що він не завдавав тілесних ушкоджень потерпілій ногами, а лише руками, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння - ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Діяння, визначене диспозицією ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 по місцю проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обтяжуючі обставини в обвинувальному акті не зазначені. Водночас суд не може визнати обтяжуючою обставиною стан алкогольного сп`яніння, оскільки у пред`явленому обвинуваченні така обставина відсутня, а суд позбавлений права виходити за межі пред`явленого обвинувачення в сторону погіршення стану обвинуваченого.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_6 в порушення засад Конституції України, третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

На підставі викладеного, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 240 год. громадських робіт, позицію потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 6 місяців, думку обвинуваченого, який у судових дебатах свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково та просив суд призначити громадські роботи на строк 120 год., суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді арешту, оскільки дане покарання за своєю суворістю відповідає обставинам вчиненого проступку.

Суд вважає, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити потерпілій ОСОБА_6 про те, що її протиправна поведінка, а саме нанесення удару ОСОБА_5 , на думку суду послугувало безумовно порушенням КК України з боку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Речові докази:

-довідку КНП ЮМБЛ №4826 від 19.11.2022 року на ім`я ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-медичну картку амбулаторного хворого П-3092 на ім`я ОСОБА_6 залишити потерпілій.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1