н/п 1-кс/490/286/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/77/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

05 січня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній вирок:

- 25.05.2022 Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернулась з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, у кримінальному проваджені внесеного до № 0000015 від 03.01.2024.

Клопотання мотивує тим, що 03.01.2024 близько 14.00 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебували на зупинці громадського транспорту «3-тя Слобідська», розташованої неподалік будинку №148 по пр. Центральному у м. Миколаєві, де між ними виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 дістав із карману пальто невстановлений в ході досудового розслідування предмет, схожий на ніж, який порахував зручним знаряддям для спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний намір, утримуючи в правій руці невстановлений в ході досудового розслідування предмет, схожий на ніж, наніс ним ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив ОСОБА_7 проникаючу колото-різану рану грудної клітини зліва, відкритий лівобічний гемопневматорекс, що відповідно до Інструкції, затвердженої Наказом МОЗ від 17 січня 1995 року № 6 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000015 від 03.01.2024 за ч.1 ст.121 КК України.

03.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом огляду місця події від 03.01.2024; протоколом огляду хірургічного відділення КМПММР «Міська лікарня швидкої допомоги» від 03.01.2024; протоколом затримання ОСОБА_6 від 03.01.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 04.01.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі від 5 до 8 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки характер заподіяного підозрюваним тілесного ушкодження свідчить про нанесення його ймовірно холодною зброєю (ножем) місцезнаходження якої досудовим розслідуванням не встановлено та відомо тільки підозрюваному. Може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, оскільки вони є його знайомими. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має законних джерел прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, крім того вчинив вказаний злочин в період іспитового строку, що свідчить про протиправну поведінку підозрюваного.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі (стаття 3 Конституції України), а також особу підозрюваного, який не одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий, вчинив вказаний злочин в період іспитового строку, а також ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29.11.2023 оголошений в розшук, 27.12.2023 оголошено про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване проти життя та здоров`я особи. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, вчинив тяжкий злочин, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту затримання з 03 січня 2024 року до 02 березня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1