Справа №345/3305/23
Провадження № 1-кп/345/278/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш матеріали кримінального провадження № 0000281 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , зі середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також спричинив необережне тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 № 57-РС солдата ОСОБА_3 призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до пункту 116 підпункту 15 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» солдата ОСОБА_3 увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини № НОМЕР_2 з 26.03.2023 як такого, що перебуває на тривалому лікування у зв`язку з пораненням.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;додержуватися правил поведінки військовослужбовців; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України солдат ОСОБА_3 зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

24.11.2022 близько 19 год. 30 хв. солдат ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 ,на ґрунті раптово виниклих стійких неприязних відносин розпочав словесний конфлікт із односельчанином ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, 24.11.2022 близько 19 год. 35 хв. солдат ОСОБА_3 , знаходячись білябудинку АДРЕСА_2 , під час з`ясування з ОСОБА_6 раптово виниклих неприязних стосунків, маючи на меті спричинити останньому тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки для здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс ОСОБА_8 один удар в обличчя, внаслідок чого останній впав на землю та втратив свідомість.

Своїми злочинними діями, солдат ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яківідносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ята синців в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, 24.11.2022, близько 19 год. 37 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись білябудинку АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_7 , якийпідійшов до ОСОБА_9 з метою припинення його злочинних дійщодо свого батька ОСОБА_6 , діючи з необережності, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не маючи умислу на заподіяння будь-кому тілесних ушкоджень, штовхнув ОСОБА_7 , в результаті чого останній впав на землю.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді травми лівого ліктьового суглоба з синцем, гемартрозом та пошкодженням сухожилля згиначів лівого ліктя, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечним в момент спричинення.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю визнав. Пояснив, що приїхав у відпустку з війни, де був на тяжких позиціях. 24.11.2022 трохи перебрав з алкоголем та близько 19:00-19:30 год. йшов по АДРЕСА_2 , де зав`язався конфлікт, під час якого він завдав тілесні ушкодження потерпілим. Вказаних осіб було двоє, вони також його били, зокрема, штахетою, у зв`язку з чим він також писав заяву в поліцію. Однак незадовго після цього поїхав на війну. Повернувшись десь через 8-9 місяців, його зупинили працівники поліції і сказали, що його викликають у Калуський РВП. Там йому порадили забрати його заяву та запевнили, що потерпілі також заберуть заяву. Він свою заяву забрав, а потерпілі - ні. Він завдав удар ОСОБА_8 рукою в обличчя, від чого він впав. В цей час до нього підбіг його син ОСОБА_7 і почав його бити. Він штовхнув його, від чого ОСОБА_7 впав. Умисел на удар ОСОБА_8 в нього був і він усвідомлював, що спичиняє тілесні ушкодження. Причиною конфлікту було те, що він сказав доброго вечора, а йому у відповідь відповіли щось російською мовою. Він розуміє, що винний у вчиненому. На другий день після вказаних подій підходив до потерпілих, щоб владнати ситуацію, однак, вийшла дружина і сказала, що бояться і не збираються з ним розмовляти. А потім він, коли знову приїхав у відпустку, приходив до потерпілих, щоб також владнати ситуацію, однак вони на конктак йти не хотіли.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у період лиспопада 2022 року виключали електроенергію. Він мав генератор і підключав його, щоб підзарядити холодильники. 24.11.2022 близько 19.30 год., зробивши це в себе, він та його син ОСОБА_7 вийшли за ворота, взяли генератор і пішли до його мами підключити генератор. На вулиці було темно, однак, вони бачили, що за ними хтось йде. Син перший зайшов на повір`я, а він заходив після нього. Завізши генератор на подвір`я, він почув слова: «Ей, йди сюди». Почувши це, він сказав, вказаному чоловіку, щоб той йшов своєю дорогою. Після чого останній зайшов на повір`я та погрожував кинути гранату. Коли він обертався, то почув сильний удар у ліву скроню, від чого втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, як син бореться з обвинуваченим. Потім він поміг сину скрутити обвинуваченого. Штахетою останнього ніхто не бив. Коли приїхала карета швидкої допомоги, то їм сказали, що потрібно їхати у медичний заклад, бо стан важкий. Коли він був вже в лікарні в «Підгірках», йому запропонували залишитися на стаціонарі, однак, приїхали працівники поліції та сказали, що їм потрібно їхати в ТЦК, куди вони і поїхали. Там їм погрожували відвезти на фронт, якщо вони не заберуть заяви, однак потім їх відпустили. Обвинувачений приходив до них, вони запропонували суму відшкодування, на що останній сказав, що ще вийде на зв`язок з ними, однак більше контактів не було.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 24.11.2022 було відключено електроенергію, вони з батьком взяли генератор та для того, щоб підключити холодильник у будинку бабусі. Вони вийшли на вулицю та пішли до сусіднього будинку бабусі по АДРЕСА_2 . Коли йшли по тротуару, то помітили, що позаду них йде незнайома людина. Після чого він зайшов у будинок, щоб підключити переноску, і в той момент почув крик з вулиці, що хтось кине гранату. Вибігши з будинку, він побачив, що невідома йому особа на подвір`ї бабусі б`є ногами непритомного батька. Побачивши це, він підійшов до вказаної особи, щоб захистити батька, однак обвинувачений почав розмахувати руками з ціллю його вдарити. Він схопив його за одяг в ділянці плечей, однак обвинувачений повалив його на землю, через що він отримав травму плеча і ліктя лівої руки. Вони лежали на землі, він намагався утримати обвинуваченого та кричав про допомогу. Батько в цей момент лежав на землі непритомний. Його крики почула бабуся, яка вийшла на двір та направилася до його мами в сусідній будинок. За цей час батько прийшов до тями та наблизився до них, і вони зв`язали обвинуваченому руки та посадили його на землю. Мама викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Під час вказаних подій обвинувачений всім погрожував. Через деякий час приїхав наряд поліції, а потім швидка медична допомога. Медики сказали, що їм потрібно їхати в лікарню. Вони поїхали в лікарню в м. Калуш. Туди до них приїхали поліцейські, які відвезли їх в ТЦК, де їм сказали, що їх привезли через порушення комендантської години, однак такого не було, і їх відпустили. Штахетами обвинуваченого він не бив. Після цієї події обвинувачений приходив до них, вони поговорили, і останній сказав, що ще прийде, але більше не приходив. Відшкодувань йому не було.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України, оскільки він заподіяв легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також спричинив необережне тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілих.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, є нетяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній одружений з ОСОБА_10 , яка має інвалідність другої групи з дитинства, має зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. Відповідно до довідки ВЛК від 15.06.2023 № 384 ОСОБА_3 встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання: стан після операції: вторинної хірургічної обробки ран (23.03.2023) з приводу вогнепального осколкового поранення лівої стопи (15.03.2023) у вигляді консолідуючого багатоуламкового перелому основної фаланги першого пальця лівої стопи з тимчасовим порушенням функцій лівої нижньої кінцівки, травма легкого ступеня. Поранення пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно з довідкою від 18.07.2023 № 5481 встановлено, що ОСОБА_3 дійсно у період з 20.06.2022 по 25.07.2022, з 29.07.2022 по 05.08.2022, з 15.08.2022 по 05.10.2022, з 07.10.2022 по 19.12.2022, з 26.12.2022 по 15.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_3 від 06.07.2023 останній за період проходження служби на займаній посаді з 09.05.2022 по 20.03.2023 показав себе з посередньої сторони, до виконання служби обов`язків ставиться не завжди відповідально. Має не достатній рівень підготовки та досвід служби за фахом. Над вдосконаленням своїх професійних знань працює в неповній мірі, у повсякденній діяльності завжди дотримується вимог чинного законодавства. Військові статути, настанови, функціональні обов`язки знає в повному обсязі, проте свої знання не завжди застосовує у повсякденній службовій діяльності, часто емоційно реагує на критику. Користується авторитетом з боку колег.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні прокурор просив враховувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, та призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 240 годин, за ст. 128 КК України у виді громадських робіт строком 200 годин. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком 240 годин.

Потерпілі просили призначити обвинуваченому покарання відповідно до закону.

Обвинувачений просив його суворо не карати та призначити йому покарання у виді штрафу.

Захисник обвинуваченого просив врахувати те, що ОСОБА_3 вину визнав, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував шкоду, служив у Збройних Силах України, отримав поранення, а тому просить призначити покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі нижчому від найнижчої межі.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, його щире каяття, часткове відшкодування шкоди потерпілим шляхом внесення коштів на депозитний рахунок суду, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини, позицію прокурора та потерпілих, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин, та в межах санкції ст. 128 КК України у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин. При цьому погодитися зі стороною захисту про можливість застосування у даному випадку ст. 69 КК України суд не вбачає можливим, так як сукупність вищеописаних обставин є, на думку суду, достатніми для визначення легшої міри покарання з альтернативних покарань, передбачених інкримінованими частиною статті та статтею КК України. Також суд не вбачає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, зокрема, з тих підстав, що останній на даний час не працює.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З приводу заявлених цивільних позовів суд зазначає наступне.

Потерпілий ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого - цивільного відповідача на його користь матеріальну шкоду 19000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн.

Свою позовну заяву мотивує тим, що обвинувачений заподіяв йому ушкодження і розрив сухожиль та внутрішньо суглобний крововилив, у зв`язку з чим йому було накладено гіпс на руку. Після визначеного лікарем терміну носіння гіпсу йому було призначене відповідне лікування, яке проходило 5 місяців і триває на даний час. Під час лікування ним було витрачено 13000,00 грн. на медикаментозне лікування, фізпроцедури та розробку ліктьового суглобу. Витрати в розмірі 6000,00 грн. на паливо автомобіля, яке було використано на численні поїздки на медичні процедури та обстеження в м. Івано-Франківськ, в ЦРЛ в м. Калуш, відділ судмедекспертизи м. Калуш та багаторазові виклики відділу поліції по даній справі. На даний час, крім травм, які задав йому ОСОБА_11 , він переживав за своє життя і життя своєї родини, так як від нападника були погрози розправи та що він може кинути гранату чи застосувати вогнепальну зброю, до якої він має вільний доступ, а тому моральну шкоду він оцінює в розмірі 250000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого - цивільного відповідача на його користь матеріальну шкоду 24000,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн.

Свою позовну заяву мотивує тим, що обвинувачений наніс йому удар в ділянку лівої скроні голови від чого він втратив свідомість і впав, після чого наніс йому багато ударів по голові та тілу. В подальшому після обстеження невропатолога йому було призначене медикаментозне лікування та фізпроцедури, які він проходив у лікарні в смт. Войнилів. Також, у зв`язку з травмою хребта, яку він отримав, був змушений звернутися до мануального терапевта в м. Івано-Франківськ, де пройшов курс лікування. Він продовжує використовувати знеболюючі препарати у зв`язку зі сильними головними болями та болями в хребті й лівій нозі. Під час лікування ним було витрачено 16000,00 грн. 8000,00 грн. він витратив на паливо для автомобіля, яке було використане на численні поїздки на медичні процедури та багаторазові виклики в поліцію. На даний час, крім травм, які задав йому ОСОБА_11 , він переживав за своє життя і життя своєї родини, так як від нападника були погрози розправи та що він може кинути гранату чи застосувати вогнепальну зброю, до якої він має вільний доступ, а тому моральну шкоду він оцінює в розмірі 250000,00 грн.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, зазначивши, що не бажає долучити докази на підтвердження заявлених вимог, просить проводити розгляд справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, зазначивши, що не бажає долучити докази на підтвердження заявлених вимог, просить проводити розгляд справи за наявними матеріалами.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що цивільні позови визнає частково на суму 10000,00 грн. як відшкодування потерпілому ОСОБА_8 та на суму 15000,00 грн. як відшкодування потерпілому ОСОБА_12 .

Захисник у судовому засіданні зазначив, що обвинуваченим внесено на депозитний рахунок суду 10000,00 грн. для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_8 , та 15000,00 грн. відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ОСОБА_12 , а тому підтримує позицію обвинуваченого про визнання цивільних позовів в даній частині. Однак, просив врахувати, що доводи позовної заяви щодо наявності матеріальної шкоди не можуть бути голослівними та повинні підтверджуватися відповідними доказами, чого цивільними позивачами зроблено не було. Тому просив в частині стягнення матеріальної шкоди по двох позовах відмовити на недоведеністю, а в частині моральної шкоди задоволити на суми, внесені на депозитний рахунок суду.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, зважаючи на принцип змагальності сторін та те, що сторони вільні у використанні своїх прав, суд враховує, що потерпілими не долучено до матеріалів кримінального провадження будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували вартість завданої їм матеріальної шкоди, а, навпаки, у судовому засіданні вони зазначили, що нічого не бажаються долучити.

Таким чином суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди у зв`язку з недоведеністю розміру вказаної шкоди.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує ступінь вини цивільного відповідача, обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, характер, тривалість і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесли потерпілі внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, стан здоров`я останніх, тяжкість завданих травм, що тимчасово змінило їх звичайний спосіб життя та призвило до додаткових душевних потрясінь.

Окрім цього, суд також бере до уваги, що цивільний відповідач добровільно перераховував кошти потерпілим кошти на депозитний рахунок суду в розмірі 10000,00 грн. та 15000,00 грн.

За таких обставин, виходячи зі засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує суму вже відшкодованої моральної шкоди, однак не погоджується з цивільним відповідачем щодо розміру завданих збитків на суму 10000,00 грн. потерпілому ОСОБА_8 та на суму 15000,00 грн. потерпілому ОСОБА_12 , в той же час вважає, що розмір моральної шкоди по 250000,00 грн., заявлений потерпілими, є завищеним, а тому приходить до переконання про часткове задоволення позовів в частині відшкодування моральної шкоди на суму по 35000,00 грн. кожному потерпілому, при цьому судом враховуються всі вищеописані обставини даного кримінального провадження.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Арешт на майно не накладався. Судові витрати відсутні.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин;

- за ст. 128 КК України у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- відеозапис, наданий ОСОБА_13 , здійснений на її мобільний телефон 24.11.2022, який записаний на оптичний носій DVD-диск у вигляді відеофайла з назвою «Войнилів 24.11.22», який зберігається у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу залишити у матеріалах кримінального провадження;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_7 , а саме: довідку без номера, видану директором м/с фіз. відділенням ОСОБА_14 , консультативний висновок без номеру центру реабілітації «Рух без болю», довідку без номера «Рух без болю», довідку медичної практики «Незалежного УЗД Дебель Ольги» без номера, протокол УЗД дослідження ліктьового суглобу, довідку без номера УНП Калуська ЦРЛ рентген відділення від 25.11.2022, електронний носій (диск) із записом рентгенограми від 25.11.2022, фоторенген ліктьового суглобу у двох проекціях, довідку № 3663 дитячої лікарні про надання медичної допомоги лікарями Калуської ЦРЛ, довідку (виписку) від 01.12.2022, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_12 ;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_6 , а саме: медичну карту без номера, довідку без номера огляду нейрохірурга Калуської ЦРЛ, довідку без номера КНП Калуська ЦРЛ рентген відділення від 24.11.2022, фоторентген черепа у двох проекціях та диск, довідку № 2901 Калуської ЦРЛ, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , моральну шкоду в розмірі 35000,00 (тридцять п`ять тисяч) гривень, виплативши з депозитного рахунку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0002265) ОСОБА_12 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень, внесені ОСОБА_3 згідно з квитанцією № ПН1573671 від 02.11.2023.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , моральну шкоду в розмірі 35000,00 (тридцять п`ять тисяч) гривень, виплативши з депозитного рахунку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0002265) ОСОБА_8 10000,00 (десять тисяч) гривень, внесені ОСОБА_3 згідно з квитанцією № ПН1573657 від 02.11.2023.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: