Провадження №1-кп/761/1579/2023
В И Р О К

іменем України

27 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, до затримання працюючого в ПП «ТФТ» водієм, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_10 , який перебував протягом тривалого часу в близьких стосунках з ОСОБА_12 та був знайомим з її дочкою ОСОБА_13 , які проживали в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , неодноразово бував у них в гостях та періодично спілкувався з ними.

Зранку 26 березня 2015 року ОСОБА_10 приїхавши із м. Миколаєва, прибув за місцем проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - в квартиру АДРЕСА_4 .

Пробувши у вказаній квартирі приблизно дві години, ОСОБА_10 поїхав у своїх справах, повернувшись у другій половині дня. В подальшому, ОСОБА_10 , будучи запрошеним ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до себе в гості, знаходячись за місцем їх проживання в квартирі за вказаною адресою, проводив час з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вечеряв та спілкувався з ними. У ході спілкування, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вживали алкогольні напої.

26 березня 2015 року приблизно о 23 годині ОСОБА_10 знаходився в одній з кімнат квартири АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_12 , в той час як ОСОБА_13 лягла спати в іншій кімнаті. В ході статевих зносин, з метою задоволення статевої пристрасті ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , за бажанням останньої, вирішили застосувати до неї електричний струм.

26 березня 2015 року приблизно о 23 годині, в той час, коли ОСОБА_12 лежала на ліжку в кімнаті, ОСОБА_10 , знаходячись в одній кімнаті з ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_4 , діючи недбало, не передбачаючи настання смерті ОСОБА_12 від ураження електричним струмом, проте будучи зобов`язаним та маючи можливість передбачити такий наслідок, спираючись на відому інформацію із загальнодоступних мереж про випадки такого застосування електроструму під час статевих зносин, наблизився до ОСОБА_12 , закріпив на зап`ястях правої та лівої руки ОСОБА_12 електричний дріт. Іншу частину дроту ОСОБА_10 під`єднав до електричної мережі, внаслідок чого ОСОБА_12 отримала ураження електричним струмом, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Внаслідок ураження електричним струмом настала смерть ОСОБА_12 .

В подальшому 26 березня 2015 року приблизно о 23 годині, розуміючи, що від застосування ним електричного струму настала смерть ОСОБА_12 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 пройшов до іншої кімнати, в якій спала донька ОСОБА_12 - ОСОБА_13 . Розбудивши останню, ОСОБА_10 повідомив їй про смерть матері - ОСОБА_12 . Оцінивши реакцію ОСОБА_13 , злякавшись викриття своєї причетності до смерті ОСОБА_12 , у ОСОБА_10 виник протиправний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_13 , з метою приховати свою роль у смерті ОСОБА_12 . Таким чином, діючи з метою приховати інше кримінальне правопорушення - вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_10 підійшов до ліжка, на якому лежала ОСОБА_13 та скориставшись своєю перевагою у фізичній силі, діючи умисно, знаходячись зі спини ОСОБА_13 , накинув та обкрутив навколо її шиї заздалегідь заготовлений фрагмент дроту та став тягнути за кінці дроту руками, тим самим затягуючи петлю на шиї ОСОБА_13 , доки внаслідок механічної асфіксії, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, від здавлення шиї петлею настала смерть ОСОБА_13 .

Надалі 26 березня 2015 року приблизно о 23 годині ОСОБА_10 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , після заподіяння своїми протиправними діями смерті її мешканкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , отримавши доступ до належного останнім майна у вказаній квартирі, звернув увагу на паспорт ОСОБА_13 , і в цей час у нього виник протиправний умисел, направлений на заволодіння вказаним важливим особистим документом.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_10 , діючи умисно, викрав із зазначеної квартири, тим самим незаконно заволодів, паспортом громадянина України ОСОБА_13 , серія НОМЕР_1 , виданим Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 06 вересня 2001 року, та розпорядився ним на власний розсуд.

Водночас, прокурором ОСОБА_10 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України за наступних обставин.

Не пізніше 25.03.2015, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем свого постійного проживання в м. Миколаєві, перебуваючи протягом тривалого часу в близьких стосунках з ОСОБА_12 та будучи знайомим з її дочкою ОСОБА_13 , які проживали в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , неодноразово буваючи у них в гостях та періодично спілкуючись з ними, достовірно знаючи, що у останніх за вказаним місцем проживання знаходяться грошові кошти та цінні речі, вирішив з корисливих мотивів вчинити умисне вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , маючи намір в подальшому заволодіти їхнім особистим майном.

Реалізуючи свій протиправний намір та діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, зранку 26 березня 2015 року ОСОБА_10 залізничним транспортом приїхав з міста Миколаєва до міста Києва, після чого під вигаданим приводом зустрічі з метою спілкування та перебування в гостях прибув до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за місцем їх проживання в квартиру АДРЕСА_4 , повідомивши їм завідомо неправдиву інформацію щодо справжньої мети свого візиту.

Продовжуючи діяти відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протягом дня 26 березня 2015 року, ОСОБА_10 , користуючись довірою останніх, будучи запрошений ними до себе в гості, знаходячись за місцем їх проживання за вказаною адресою, пригощав ОСОБА_12 та ОСОБА_13 алкогольними напоями, спілкувався на сторонні теми, тим самим, готуючись до вчинення злочину своїми діями притупляв пильність ОСОБА_12 та ОСОБА_12 , вичікуючи настання сприятливих умов для вчинення вбивства. В подальшому ввечері 26 березня 2015 року, як цього заздалегідь припускав ОСОБА_10 , з урахуванням його близьких відносин з ОСОБА_12 , він отримав від останньої та її дочки ОСОБА_13 пропозицію переночувати в квартирі за місцем їхнього проживання. На дану пропозицію ОСОБА_10 погодився, маючи намір, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, вчинити в ніч з 26 на 27 березня 2015 року умисне вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13

26 березня 2015 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_10 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , дочекався зручного моменту для вчинення вбивства, а саме коли ОСОБА_12 лежала на ліжку в кімнаті та не очікувала вчинення відносно неї протиправних дій, а її дочка ОСОБА_13 лягла спати в іншій кімнаті.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_10 , переслідуючи єдину мету вбивства двох осіб з корисливих мотивів, намагаючись діяти скритно та не створювати шуму, 26 березня 2015 року, приблизно о 23 годині, знаходячись в одній кімнаті з ОСОБА_12 , в квартирі АДРЕСА_4 , наблизився до останньої, та користуючись несподіваністю і своєю перевагою в фізичній силі над потерпілою, вчинив на неї напад, під час якого за допомогою заздалегідь заготовлених пластикових хомутів зв`язав ОСОБА_12 кінцівки для подолання її опору подальшим його протиправним діям. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , умисно, усвідомлюючи, що своїми насильницькими діями завдає ОСОБА_12 особливих фізичного болю та страждань, увімкнув штекер заздалегідь заготовленого електричного дроту до розташованої поряд розетки мережі живлення, а його оголений кінець притулив до кистей рук потерпілої, внаслідок чого останню уражав електричний струм. Свої вищевказані насильницькі дії, направлені на умисне вбивство, ОСОБА_10 продовжував, доки внаслідок ураження електричним струмом, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, настала смерть ОСОБА_12 .

Продовжуючи свої злочинні дії та реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_10 , переслідуючи єдину мету вбивства двох осіб з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин, а саме вбивство ОСОБА_12 , намагаючись діяти скритно та не створюючи шуму, зайшов в іншу кімнату та підійшов до ліжка, на якому лежачи на животі спала ОСОБА_13 . Скориставшись цим, а також своєю перевагою в фізичній силі, ОСОБА_10 , діючи умисно, знаходячись зі спини ОСОБА_13 , накинув та обкрутив навколо її шиї заздалегідь заготовлений фрагмент дроту та став тягнути за кінці дроту руками, тим самим затягуючи петлю на шиї потерпілої, доки внаслідок механічної асфіксії, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, від здавлення шиї петлею, настала смерть ОСОБА_13 .

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_10 заволодів особистим майном останніх, яке перебувало за місцем їх проживання в квартирі АДРЕСА_4 , а саме мобільним телефоном «Samsung Wave 525», вартістю 1200 гривень, мобільним телефоном «Lenovo», вартістю 2000 гривень, мобільним телефоном «Fly Vista», вартістю 1779 гривень, ноутбуком «Lenovo G560e», вартістю 4000 гривень, двома комплектами накладних вій «Beauty Lashes», загальною вартістю 550 гривень, комплектом накладних вій «Barhat», вартістю 210 гривень, комплектом накладних вій «Macy Silk Laches», вартістю 235 гривень, грошовими коштами в сумі 10600 гривень та 550 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.03.2015 становило 12925 гривень 44 копійки, а всього майном на загальну суму 33499 гривень 44 копійки, та разом з ним з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_10 , переслідуючи корисливий мотив, приблизно о 23 годині, 26 березня 2015 року, перебуваючи в гостях на запрошення своєї знайомої ОСОБА_12 та її дочки ОСОБА_13 за місцем їхнього проживання в квартирі АДРЕСА_4 , дочекавшись зручного моменту для вчинення злочину, а саме коли ОСОБА_12 лежала на ліжку в кімнаті та не очікувала вчинення відносно неї протиправних дій, а її дочка ОСОБА_13 лягла спати в іншій кімнаті, вчинив на них напад з метою заволодіння їх особистим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, поєднуючи свої дії із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 , знаходячись в одній кімнаті з ОСОБА_12 наблизився до останньої, та користуючись несподіваністю і своєю перевагою в фізичній силі над потерпілою, вчинив на неї напад, під час якого за допомогою заздалегідь заготовлених пластикових хомутів зв`язав ОСОБА_12 кінцівки для подолання її опору подальшим його протиправним діям. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , діючи умисно, увімкнув штекер заздалегідь заготовленого електричного дроту до розташованої поряд розетки мережі живлення, а його оголений кінець притулив до кистей рук ОСОБА_12 , внаслідок чого останню уражав електричний струм. Свої вищевказані насильницькі дії, ОСОБА_10 продовжував, доки внаслідок ураження електричним струмом, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, настала смерть ОСОБА_12 .

Продовжуючи свій напад, поєднуючи свої дії із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та з метою приховати інший злочин, а саме вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , намагаючись діяти скритно та не створюючи шуму, зайшов в іншу кімнату та підійшов до ліжка, на якому лежачи на животі спала ОСОБА_13 . Скориставшись цим, а також своєю перевагою в фізичній силі, ОСОБА_10 , діючи умисно, знаходячись зі спини ОСОБА_13 , накинув та обкрутив навколо її шиї заздалегідь заготовлений фрагмент дроту та став тягнути за кінці дроту руками, тим самим затягуючи петлю на шиї потерпілої, доки внаслідок механічної асфіксії, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, від здавлення шиї петлею, настала смерть ОСОБА_13 .

Після заподіяння смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_10 заволодів особистим майном останніх, яке перебувало за місцем їх проживання в квартирі АДРЕСА_4 , а саме мобільним телефоном «Samsung Wave 525», вартістю 1200 гривень, мобільним телефоном «Lenovo», вартістю 2000 гривень, мобільним телефоном «Fly Vista», вартістю 1779 гривень, ноутбуком «Lenovo G560e», вартістю 4000 гривень, двома комплектами накладних вій «Beauty Lashes», загальною вартістю 550 гривень, комплектом накладних вій «Barhat», вартістю 210 гривень, комплектом накладних вій «Macy Silk Laches», вартістю 235 гривень, грошовими коштами в сумі 10600 гривень та 550 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.03.2015 становило 12925 гривень 44 копійки, а всього майном на загальну суму 33499 гривень 44 копійки, та разом з ним з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд.

Крім того, 26.03.2015, приблизно о 23 годині, ОСОБА_10 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , після умисного заподіяння своїми протиправними діями в ході розбійного нападу смерті її мешканкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , отримавши доступ до належного останнім майна, речей та документів, які знаходились у вищевказаній квартирі, звернув увагу на паспорт ОСОБА_13 , та вирішив незаконно заволодіти вказаним особистим важливим документом.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 , діючи умисно, викрав із зазначеної квартири, тим самим незаконно заволодів, паспортом громадянина України ОСОБА_13 , серії НОМЕР_1 , виданим Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 06.09.2001 та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, не визнав та показав, що з ОСОБА_12 та її донькою ОСОБА_13 він був знайомий з 1994 року, весь цей час вони підтримували теплі відносини. Коли ОСОБА_12 була розлучена та проживала окремо від чоловіка, в м. Миколаєві він з нею зустрічався. В подальшому ОСОБА_12 виїхала на заробітки в Туреччину і їх стосунки перервалися на декілька років. Коли вона повернулась із Туреччини у 2009 році, їх стосунки продовжились. В подальшому, у 2013 році, ОСОБА_12 вирішила переїхати до доньки ОСОБА_13 до міста Києва. У 2014 році у нього захворів батько і з ОСОБА_12 він бачився періодично. У той період часу він був одружений на іншій жінці, з якою у них була спільна дитина. 26.03.2015 року о 06 годині ранку він приїхав до м. Києва. Ціллю його приїзду було здати кров кота до ветеринарної клініки з метою отримати сертифікат для вивозу тварини закордон. Оскільки було дуже рано, він заїхав до своїх хороших знайомих - ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , яких він знав більше 20 років та у яких неодноразово зупинявся, коли приїжджав до м. Києва. З ОСОБА_12 він був дуже близьким та навіть хотів зробити їй пропозицію. На той момент, він був одруженим, але зі ОСОБА_14 він був у стадії розлучення: вона поставила йому умову, що він вивезе її та сина за кордон на постійне місце проживання і після отримання громадянства вона дасть йому розлучення. Про ці обставини знала і ОСОБА_12 , вони їх обговорювали. Громадянство Ізраїлю вони б отримали у перші дні. Приїхавши до Києва, він приїхав до місця проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 близько 07 години ранку. У них у гостях, вони пили каву та розмовляли. О 09 годині вони разом з ОСОБА_12 поїхали до ветеринарної клініки на вул. Волинську. Там вони пробули довго. Десь о 14 годині 30 хвилин, вони приїхали на станцію метро Нивки, зайшли до магазину «Фора», де він допоміг з ОСОБА_12 з покупкою продуктів, після чого вона пішла додому, а він поїхав до Консульства Ізраїлю і до Синагоги, для того, щоб дізнатись, як в Ізраїлі йому оформити з розлучення і приїхати назад уже громадянином Ізраїлю, щоб одружитись на ОСОБА_12 , удочеривши ОСОБА_13 . Коли він усе розпитав, він поїхав до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Десь о 19 год. 00 хв., вони сіли за стіл вечеряти. Під час вечері, він зробив ОСОБА_12 пропозицію і розповів, що потрібно зробити, щоб вона та ОСОБА_13 не чекали рік поки зможуть виїхати з ним закордон на постійне проживання. З його планом дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 погодились. ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_15 були знайомі і мали спільний план відкрити в Ізраїлі салон краси по віях та нігтях, у зв`язку з чим, ОСОБА_13 оплатила навчання ОСОБА_15 . Десь о 20 годині 30 хвилин, до ОСОБА_13 прийшла клієнтка по віях, після чого вона пішла до іншої кімнати. Через деякий час ОСОБА_13 вийшла до них та сказала, що у неї буде клієнкта на 22 годину, а також сказала, що їй телефонував її колишній хлопець ОСОБА_16 , який попросив її попрацювати подовше, тому що до неї приїдуть його знайомі для того, щоб вона зробила вії та масаж. Він почав збиратись, оскільки ночувати не збирався. Попрощався з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ОСОБА_12 сказала, що в понеділок 30.03.2023 вона приїде до Миколаєва та вони зустрінуться, після чого вона почне збирати документи. Він пішов із квартири десь о 22 годині і поїхав на автовокзал, оскільки автобус на Миколаїв повинен був відправлятись о 23 годині. Коли він був на автовокзалі, йому подзвонила ОСОБА_17 і сказала, щоб він завтра був у лікаря-ветеринара та забрав сертифікат, за яким він приїжджав, оскільки вже у понеділок потрібно оформляти багажний талон на літак для тварини. З автовокзалу він поїхав на залізничний вокзал, тому що автовокзал на ніч закривається. Приїхавши на залізничний вокзал, він випив чаю та заснув. Прокинувшись уранці, він випив кави, побалакав із продавщицею та поїхав до ветеринарної клініки. Там вирішив усі питання з ветеринаром, отримав сертифікат та поїхав до Миколаєва, куди прибув 27.03.2015. 29 березня 2015 року його незаконно затримали, після чого незаконно обшукали його квартиру. 30 березня 2015 року його доставили до Києва. З приводу ноутбуку, вилученого в сервісному центрі, пояснив, що його подарувала ОСОБА_13 за два місяці до своєї смерті, для того, щоб він мав можливість спілкуватись з ОСОБА_12 по інтернету. З приводу вилучених засобів для гігієни та мейкапу, пояснив, що ОСОБА_13 підтримувала особисті відносини з його дружиною, якій допомагала навчатись на візажиста та іноді оплачувала її рахунки. У їх відносини він не втручався, однак знає, що вилучені засоби ОСОБА_13 передала його дружині заздалегідь. Про його відносини з ОСОБА_12 його дружина точно не знала, але мала здогадки. З дружиною він розлучився коли перебував у СІЗО. Заперечував достовірність фактичних даних, зафіксованих на відео в ході слідчого експерименту. Вказував, що слідчі здійснювали на нього тиск і саме тому під час досудового розслідування він давав інші покази.

Разом з цим, сторонами під час судового розгляду справи надані докази на підставі системного аналізу яких судом встановлено наведені вище обставини інкримінованого ОСОБА_10 діяння.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що він знайомий зі ОСОБА_10 з 1997 року. 26 березня 2015 року він останній раз по телефону розмовляв з своєю колишньою дружиною ОСОБА_12 29 березня 2015 року, переживаючи про відсутність зв`язку із колишньою дружиною та донькою, він зателефонував ОСОБА_16 - колишньому хлопцю його доньки ОСОБА_13 , та попросив останнього сходити перевірити чи все впорядку. Вподальшому ОСОБА_16 повідомив йому, що його колишню дружину та доньку було вбито. Вказав, що ОСОБА_10 було відомо про те, що у його доньки ОСОБА_18 були грошові кошти.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_16 повідомив, що був знайомий з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Деякий час вони жили разом з ОСОБА_13 , в подальшому вони підтримували відносини, спілкувалися. 28 березня 2015 року ввечері йому зателефонував батько ОСОБА_13 - ОСОБА_9 та просив зв`язатися з ними. Він перевірив мережу «Вконтакте» та «Viber» та виявив, що ОСОБА_13 була онлайн напередодні. Зранку 29.03.2015 він уточнив у ОСОБА_9 адресу проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та запропонував з`їздити туди та подивитись що сталося. Прибувши на місце разом з ОСОБА_19 він постукав у двері, проте йому не відчинили. Сусідка з першого поверху повідомила їм, що давно не бачила ні ОСОБА_13 ні ОСОБА_12 . Сказала, що зі слів ОСОБА_12 , до неї мав приїхати ОСОБА_10 та зробити їй пропозицію, після чого вони разом мали поїхати до Ізраїлю. Також сусідка сказала, що бачила ОСОБА_10 з сумками. Вони зателефонували власниці квартири, яка привезла ключі. Він з ОСОБА_19 взяли ключі від квартири та пішли туди. Він, ОСОБА_16 перший зайшов до квартири та побачив в залі за ширмою накрите спотворене тіло ОСОБА_12 , яке лежало головою до вікна на спині, а також в іншій кімнаті, в такому ж положенні накрите тіло ОСОБА_13 зі слідами удушення на шиї. В квартирі порядок не був порушений. Ноутбук Леново він подарував ОСОБА_13 приблизно у 2011 році. Останній раз був у квартирі ОСОБА_13 десь за пів року до її смерті і ноутбук був там. В ході слідчої дії він впізнавав ноутбук по моделі та розташуванню кнопки, рифленій кришці, пошкоджень не бачив.

Допитана у якості свідка ОСОБА_19 повідомила суду, що ОСОБА_13 була її подругою приблизно з 2010 року. Вона проживала в м. Києві в орендованій квартирі разом зі своєю матір`ю ОСОБА_12 26.03.2015 під час розмови по телефону ОСОБА_13 повідомила, що до них з м. Миколаєва приїхав знайомий матері, щоб зробити тій пропозицію одружитися, для чого він розлучився з дружиною. ОСОБА_13 казала, що ОСОБА_10 знає її мати більше 10 років. 29.03.2015 їй зателефонував їх спільний знайомий ОСОБА_16 та повідомив, що батько ОСОБА_13 - ОСОБА_9 телефонував йому з м. Миколаєва, занепокоєний тим, що донька не відповідає на дзвінки з 27.03.2015. Вказував, що сам також не може з нею зв`язатись. Після цього десь між 10 та 11 годиною ранку вони разом з ОСОБА_16 приїхали за місцем проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , проте двері квартири ніхто не відчинив. Сусідка повідомила їм, що напередодні бачила ОСОБА_10 . Вони викликали власницю квартири, яка відкрила квартиру, куди вони з ОСОБА_16 зайшли першими та де виявили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 без ознак життя. ОСОБА_16 підбіг до їх тіл, намагаючись надати допомогу, а вона пішла перевірити газ. Вони відразу викликали поліцію та швидку.

Допитана у якості свідка ОСОБА_20 повідомила суду, що з ОСОБА_12 вона познайомилась десь за 5 років до її смерті у спільній компанії. Вони разом працювали та товаришували. Їй відомо, що ОСОБА_12 була знайома зі ОСОБА_10 більше 20 років. Вона особисто знала ОСОБА_10 десь рік. Своєю поведінкою він справив на неї негативне враження, їй здалося, що він відноситься до ОСОБА_12 корисливо. 26.03.2015 року, приблизно о 16 годині вечора, вона спілкувалась з ОСОБА_12 по телефону, їх розмова тривала десь 40 хвилин. Під час розмови остання повідомила, що до неї приїхав ОСОБА_10 , а також повідомила, що він хоче зробити їй пропозицію та пропонує разом виїхати до Ізраїлю. Наприкінці розмови вони домовились зідзвонитись у четверг. Про смерть ОСОБА_12 та її доньки їй стало відомо з інтернету, після чого вона зателефонувала ОСОБА_16 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_21 повідомила, що вона проживає в будинку АДРЕСА_5 на першому поверсі, була сусідкою ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які орендували квартиру в їх будинку. Час від часу вони спілкувались з ОСОБА_12 . Остання розповідала їй, що у неї є коханий чоловік ОСОБА_10 , який повинен був приїхати до неї з Миколаєва, сподівалася, що він з нею одружиться. Незадовго до події вона зустрічала чоловіка біля дому, він приїхав, вранці близько сьомої години та дивився на вікна квартири ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які виходять у двір. Чоловік був невисокого зросту, у кепці та білій куртці. У неділю в березні приїхали до парадного подруга ОСОБА_13 з чоловіком, які не могли додзвонитися до жінок, були занепокоєні їх відсутністю. Вона розповіла їм що знала та подзвонила власниці квартири. Власниця приїхала та відкрила їм двері. Вони зайшли до квартири і вона почула крики. В подальшому стало відомо, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було вбито.

Окрім допиту потерпілого та свідків, суд з`ясовував обставини та перевіряв їх також іншими доказами, а саме досліджував документи, інші письмові та речові докази, а також відеозаписи, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, а саме:

-протокол огляду місця події від 29.03.2015 - квартири АДРЕСА_4 , відповідно до якого: вхідні двері видимих пошкоджень не мають, знаходяться у відчиненому стані, внутрішні двері також у відчиненому стані, видимих пошкоджень не мають, зафіксовано обстановку, яка не порушена, в кімнаті на ліжку лежить труп жінки, в кімнаті № 2 лежить ноутбук «Асус», кришка в якому знаходиться в піднятому стані, на дивані білий дріт, на ліжку, застеленому постільною білизною, знаходиться труп жінки. З місця огляду вилучено: товарний чек магазину «Сільпо» з жіночої сумки коричневого кольору, фотоапарат «Соні» в кімнаті № 1, паспорт громадянина України НОМЕР_2 ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_4 ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_5 ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудова книжка ОСОБА_12 НОМЕР_6 , диплом НОМЕР_7 ОСОБА_13 , диплом НОМЕР_8 ОСОБА_13 , атестат НОМЕР_9 ОСОБА_13 , міжнародний ветеринарний паспорт, власник кота ОСОБА_13 , дві ксерокопії паспорта ОСОБА_13 КО НОМЕР_10 , ноутбук Асус Z99Н з кімнати № 2, два чека «Приватбанк» за 19.03.2015 в кишені куртки в коридорі, пачка цигарок, чек поповнення рахунку за 21.02.2013, 13.02.2013, сумка чорного кольору біля ліжка в кімнаті № 1, в якій знаходиться гаманець, долар США, дві дисконтні картки, чек, сумка коричневого кольору, в якій знаходиться чек «Нова пошта», пластиковий хомут, знаходився під ліжком в кімнаті № 1, 2 зв`язки ключів, 8 слідів папілярних узорів, частину дроту, коробка мобільного телефону FLY імеі НОМЕР_11 , відривний талон до телефону Самсунг 5250 GH 9982677с, додатком до протоколу складено ілюстративну таблицю огляду місця події із зображенням загально вигляду замка вхідних дверей, кімнат у квартирі, пластикового хомута в кімнаті № 2 загальний вигляд виявлених трупів жінок, зображення дроту в кімнаті № 3, відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_9 останньому передані вилучені особисті речі, документи на ім`я ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 отримала від слідчого зв`язку ключів від квартири АДРЕСА_6 ;

-протокол огляду трупа від 29.03.2015, яким оглянуто труп ОСОБА_13 за участю спеціаліста СМЕ ОСОБА_24 , в присутності понятих, відповідно до якого труп в приміщенні кімнати № 2 в квартирі АДРЕСА_4 , жіночої статі, лежить на ліжку, головний кінець направлений до вікна, ноги до дверей, голова дещо схилена ліворуч, права рука зігнута в ліктьовому суглобі, лежить на передній грудній клітині тіла ліва рука випрямлена та дещо відхилена в сторону. Ноги випрямлені, на дотик холодний, трупне заклякання відсутнє, на передній поверхні грудної клітини та на передній поверхнях лівого та правого передпліччя а також на шиї та щічній ділянці зліва убачається фіолетово - зеленувата венозна сітка, зафіксовані трупні плями, в носових ходах та в правій порожнині рідка темно - червона кров, на обличчі також є накладання плям підсохлої крові. Ушкодження на передній та правій поверхні шиї в середній третині убачається горизонтальна, не замкнена, нерівномірно виражена странгуляційна борозна з буро - коричневим дном, місцями сіро - синюшним дном, труп для більш детального огляду направлено до моргу КМКБ СМЕ, в ході огляду трупа відібрані зразки зрізи нігтьових пластин з рук, відтиски пальців обох рук, мікронашарування з долонь, які опечатані;

-протокол огляду трупа від 29.03.2015, яким оглянуто труп ОСОБА_12 за участю спеціаліста СМЕ ОСОБА_24 , в присутності понятих в приміщенні кімнати № 1 в квартирі АДРЕСА_4 , відповідно до огляду труп лежить на ліжку головним кінцем до балкону, ногами до дверей протилежної кімнати, труп знаходиться без одягу, трупне заклякання відсутнє, на обличчі та по тілу убачаються гнильні зміни, заповнені рідиною, обличчя різко роздуте, очі відкриті, очні яблука різко витупають, обличчя набрякле, різковздуте, з венозною сіткою, з відслойкою епідермісу. На тильній поверхні лівої кисті мається три косогоризонтальні ушкодження з нерівними підсохлими краями (червоно - чорними) та заокругленими кінцями. Аналогічне горизонтальне лінійної форми ушкодження мається на поверхні цієї ж кисті. В ході огляду трупа відібрано зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки, відтиски пальців обох рук, мікронашарування з долонь;

-протокол огляду місця події від 30.03.2015, яким оглянуто квартиру АДРЕСА_4 , відповідно до якого зафіксовано обстановку в квартирі, замки вхідних дверей без пошкоджень, вилучені наволочки з плямами бурого кольору, на масажному столі вилучена електрична лампа з відрізаним дротом на відстані до входу приблизно 12 см, чоловіча білизна;

-протокол огляду місця події від 30.03.2015, відповідно до якого в секційному залі № 5 КМКБ СМЕ по вул. Оранжерейній, 9 в ході розтину трупа ОСОБА_12 з простирадла, в якому остання доставлена до моргу, вилучений пластмасовий хомут (зажим) та отримано зразок крові, вилучено одяг ОСОБА_13 , сережку з металу білого кольору, отримано зразки крові ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ;

-постанову слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 30 квітня 2015 року, якою визнано речовими доказами: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 ЕО НОМЕР_10 , телефон Нокіа 1280 з сім - картою Лайф НОМЕР_12 , мишку для ноутбука, зарядний пристрій до ноутбука Леново, квитанцію сервісного центру «Еталон», ноутбук Леново.

-лікарське свідоцтві про смерть ОСОБА_12 1962 року народження № 879, видане 30.03.2015, відповідно до якого зазначено дату смерті приблизно 26.03.2015 та причину - дію електричного струму;

-висновок експерта № 879 від 19.06.2015, відповідно до якого експертиза розпочата 30 березня 2015 о 09.30 годин. У вказаному висновку експерта зазначено, що смерть ОСОБА_12 1962 року народження настала від ураження електричним струмом, на що вказують типові жолобоподібні електромітки зі спученим епідермісом, з нашаруваннями міді у вигляді смужок по ходу їх розташування на шкірі, на руках, на це вказує: з ознаками термічного впливу зі скручуванням структур рогового шару епідермісу з дрібносотовими пустотами з крововиливами, внутрішньоальвеолярні крововиливи, емфізема легень, інші виявлені ознаки, викладені у підсумках. При судово-медичному дослідженні трупа окрім вищеописаних типових електроміток на руках інших ушкоджень не виявлено, дані ушкодження виникли незадовго до настання смерті. Ураження електричним струмом має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (небезпека для життя, спричинених дією електротону, шоку, гострих розладів дихання, кровообігу) та знаходяться в прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті. На момент розтину трупа можна вважати, що смерть настала приблизно за чотири доби до моменту проведення експертизи. В крові ОСОБА_12 виявлено алкоголь в концентрації 0,57 % проміле;

-лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_13 1984 року народження № 880, виданим 30.03.2015, відповідно до якого зазначено дату смерті приблизно 26.03.2015, причина- стягнення шиї петлею, механічна асфіксія;

-висновок експерта № 880 від 19.06.2015, відповідно до якого експертиза розпочата 30 березня 2015 о 12.50 годин. У вказаному висновку експерта зазначено, що смерть ОСОБА_13 1984 року народження настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї петлею - удавлення петлею, будь - яких інших ушкоджень, окрім странгуляційної борозни при судово - медичному дослідженні не виявлено, на момент розтину трупа можна вважати, що смерть настала приблизно за чотири доби до моменту проведення експертизи. Алкоголю в крові ОСОБА_13 не виявлено;

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 31.03.2015, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_16 впізнав серед пред`явлених речей ноутбук Леново, який належить ОСОБА_13 , за зовнішніми ознаками, особливостями розташування кнопок;

-протоколи огляду від 20 червня 2015, від 30 березня 2015, відповідно до яких в присутності понятих оглянуто виданий добровільно ОСОБА_25 , який працює в Сервісному центрі «Еталон» по вул. Декабристів, 23В в м. Миколаєві, ноутбук марки «Леново» G - 560 E, імеі НОМЕР_13 , який вилучений за згодою володільця, а також наданий гарантійний талон на підставі квитанції № 204186 від 28.03.2015 про прийняття сервісним центром від ОСОБА_15 вказаного ноутбука із зарядним пристроєм та акумулятором із заявленою несправністю для ремонту: чистки системи охолодження, операційної системи, скидання даних до заводських налаштувань, надано квитанцію № 204186 від 28.03.2015 про прийняття Сервісним центром від ОСОБА_15 ноутбука Леново, в примітках квитанції зазначено - чистка системи охолодження, почистити операційну систему під нуль;

-протокол затримання від 31 березня 2015 року, яким за участю понятих, в присутності захисника в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_10 . В ході затримання у ОСОБА_10 вилучили портмоне з посвідченням водія, грошові кошти, а також мобільний телефон Нокіа N1280 імеі НОМЕР_14 із стартовим пакетом Лайф НОМЕР_15 , зв`язку ключів;

-протокол огляду місця події від 30.03.2015, відповідно до якого оглянуто в присутності понятих, власника (володільця) ОСОБА_15 , яка надала письмову згоду на проведення огляду квартири, квартиру АДРЕСА_7 . Під час огляду кімнати № 1 було виявлено спортивну сумку блакитного кольору із полосками сірого кольору по боках та написом Total 90, в якій знаходиться кофта чорного кольору та джинси синього кольору, на яких видимих слідів виявлено не було, сумку-холодильник помаранчево-сірого кольору, яка знаходиться у поліетиленовому пакеті білого кольору з написом "Store", паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_16 , дві пластикові картки від стартових пакетів "Life" № НОМЕР_17 та № НОМЕР_18 , картку ресторану Мафія за №715846, аркуш паперу з написом, 2 пластикові коробки із накладними віями "Beauty lashes", 1 пластикову коробка із накладними віями "Silk lashes", 1 пластикову коробку із накладними віями "Barhat", мишку для ноутбука марки "Havis", яка видимих пошкоджень не має, зарядний пристрій від ноутбука "Lenovo", квитанція із сервісного центру "Эталон" від 25.03.2015 за № 204186 про здачу ноутбука марки "Lenovo G560e", які вилучені та опечатані. До протоколу огляду додано письмову заяву ОСОБА_15 про добровільну видачу перелічених речей працівникам міліції, зауважень, заперечень щодо змісту протоколу та дій працівників міліції немає. 20.06.2015 слідчим Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві проведено огляд вилучених та опечатаних речей, про що складено протокол огляду;

-протокол тимчасово доступу до речей і документів від 20.04.2015, яким, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 30.03.2015, отримано тимчасовий доступ до інформації щодо абонентських номерів НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_15 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , а саме до інформації щодо дати, часу з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій, із зазначенням адреси перебування абонента в момент кожного з`єднання в період часу з 01.02.2015 по 30.03.2015, з додатком - інформацією, отриманою на підставі ухвали слідчого судді від ТОВ «Астеліт». Відповідно до фактичних даних, що містяться додатках до вказаного протоколу, ОСОБА_26 з номера свого телефона НОМЕР_15 здійснював телефонні дзвінки, відбувалися неодноразові з`єднання з абонентами - ОСОБА_27 , а також ОСОБА_12 , яка користувалася номером телефона, в тому числі НОМЕР_20 , в період 26.03.2015 з 07.20 годин, при цьому увесь день 26.03.2015 ОСОБА_10 перебував в зоні дії базових станцій в м. Києві, в тому числі вул. Щербакова, 45А, азимут120 (направлено на місце вчинення злочину). Також ОСОБА_10 неодноразово здійснював дзвінки на номер абонента НОМЕР_19 , який належить ОСОБА_13 (7 з`єднань). У період з 17:54 26.03.2015 по 08:56 27.03.2023 жодних дзвінків з номера або на номер ОСОБА_10 не було. Наступного дня 27.03.2015 ОСОБА_10 продовжує перебувати в зоні дії базових станцій в м. Києві, в той час як в цей день з`єднання з номером телефона ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вже відсутні, на момент події злочину, після події перебував згідно реєстрації базових станцій в межах місця події злочину;

-висновок експерта за результатами проведення судової експертизи комп`ютерної техніки ноутбуку Lenovo G 560 Модель 20107 та програмних продуктів від 27.12.2017 № 18445/17-35, відповідно до якого відповісти на питання, поставлені перед експертом, щодо сесії підключення пристрою, адреси пристроїв, яким надавалися ІР-адреси в проміжок часу з 25.03.2015 по 29.03.2015, неможливо, оскільки встановлено, що 30.03.2015 на досліджуваному ноутбуку була встановлена нова операційна система, що означає знищення усіх даних на диску до 29.03.2015;

-протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 31 березня 2015 року в період часу з 14.44. до 15.45 год. за участю понятих, захисника ОСОБА_28 , підозрюваного ОСОБА_10 , який в ході слідчого експерименту зазначив детально про обставини вбивства в період з 26.03.2015 по 27.03.2015 ОСОБА_13 та смерті ОСОБА_12 . Обвинувачений на місці в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , діючи вільно, в деталях відтворив обставини події, які передували злочинам, вказав на причини смерті ОСОБА_12 від застосування в ході статевих зносин за її проханням електричного струму за допомогою електричного дроту, а також продемонстрував спосіб та механізм завдання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала її смерть, - шляхом здавлення шиї ОСОБА_13 , яка спала в сусідній кімнаті. Вказав на деталі розташування тіл ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в кімнатах, вказав одночасно, що після настання смерті жінок він взяв в квартирі ноутбук Леново, вважаючи, що той вже належить йому, оскільки певну частину коштів він сплатив ОСОБА_12 ;

-висновок судово - психіатричного експерта № 132 від 09.06.2015, відповідно до якого, ОСОБА_10 у період кримінального правопорушення, у якому підозрюється, не виявляв ознак будь - якого психічного захворювання, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у теперішній час не виявляє ознак будь - якого психічного захворювання, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

-протокол негласних слідчих (розшукових дій) від 22.06.2015, яким зафіксовані проведені стосовно ОСОБА_10 негласні слідчі (розшукові) дії у формі аудіоконтролю. У вказаному протоколі, ОСОБА_10 у ході розмов з співкамерниками: 31.03.2015 року о 20 годині 15 хвилин повідомляє, що його було затримано за вбивство двох жінок та каже, що мати він вбив з необережності, а доньку «причепом». О 20 годині 15 хвилин повідомляє, що після смерті ОСОБА_12 (мами) він злякався. В цей час почала кричати ОСОБА_13 (донька). О 20 годині 24 хвилин повідомляє, що мати він вбив з необережності током, а доньку у стані ефекту. 01.04.2015 о 08 годині 04 хвилини повідомляє, що ОСОБА_13 він задушив «у пориві», після чого покинув квартиру. 02.04.2015 о 18 годині 03 хвилини повідомляє, що у ніч події він був тверезий, оскільки не п`є, а ОСОБА_12 була у стані сп`яніння та запропонувала йому поекспериментувати з електикою. Він погодився, вона дістала шнур з вилкою та хомути, роздяглась лягла на ліжко, після чого попросила пристебнути її та лякати, щоб викликати стан збудження. Він погодився, пристебнув її та декілька разів вдарив її током. Потім вона сказала, що забула вимкнути чайник для кави. Він кинув провода та побіг за чайником, а коли повернувся з кавою вона вже була мертвою. 03.04.2015 року о 16 годині 56 хвилин ОСОБА_10 у ході розмови повідомляє, що хомути, якими була прикута ОСОБА_12 були у неї у ящику стола, а також повідомляє, що раніше вони вже займались експериментами у ході статевих зносин;

-протокол огляду місця події від 31.03.2015, від ході якого ОСОБА_10 добровільно надав зрізи нігтьових пластин пальців рук;

-протокол отримання біологічних зразків від 31.03.2015 яким у ОСОБА_10 в присутності захисника, на підставі постанови слідчого від 31.03.2015 відібрано біологічні зразки;

-висновок експерта від 02 квітня 2015 року № 501, відповідно до якого вісім слідів папілярних узорів, які вилучені 29.03.2015, в ході огляду місця події з приміщення квартири АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації по ним особи. Слід папілярного узору з розмірами по вісях 22x34мм та 12x29мм, залишений великим пальцем правою рукою ОСОБА_13 , два сліди папілярних узорів з розмірами по вісях 13x21мм та 9x17мм, залишені вказівним та середнім пацями правою рукою, два сліди папілярних узорів з розмірами по вісях 11x20мм та 12x21мм, залишені мізинним та середнім пальцями лівою рукою ОСОБА_12 , а слід з розмірами 11х17мм залишений вказівним пальцем лівою рукою ОСОБА_16 . Сліди папілярних узорів з розмірами 8x16мм та 6x23мм залишені не ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_29 та ОСОБА_10 , а іншою особою (іншими особами);

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Так, суд критично ставиться до показів ОСОБА_10 даних ним у судовому засіданні, в частині його неприсутності на місці вчинення кримінальних правопорушень в момент вбивств ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки дані покази спростовуються співставленням досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: показів самого обвинуваченого ОСОБА_10 , показів свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , протоколу огляду місця події від 29.03.2015 - квартири АДРЕСА_4 , протоколу тимчасово доступу до речей і документів від 20.04.2015 та висновку експерта від 02 квітня 2015 року. А саме, з досліджених доказів вбачається, і сам обвинувачений ОСОБА_10 у своїх показах це не заперечує, що останній 26.03.2015 року провів тривалий час у квартирі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При цьому, у ході свого візиту ОСОБА_10 не міг не пересуватись по вказаній квартирі, не міг не торкатись руками речей у ній розміщених, особливо з урахуванням того факту, що він вечеряв разом з вбитими та декілька разів пив з ними каву та інші напої. Поряд з цим, у ході огляду місця події, як це вбачається з відповідного протоколу та висновку експерта, не було знайдено жодного відбитка пальця, або ж іншого придатного для ідентифікації біологічного зразка, який би належав обвинуваченому. Вказане свідчить про ціленаправлену діяльність обвинуваченого ОСОБА_10 , спрямовану на знищення слідів своєї присутності у кватирі, що було можливим виключно після вбивства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім того, не знайшов у ході судового розгляду свого підтвердження і факт отримання ОСОБА_10 телефонного дзвінка від ОСОБА_15 у період між 22 і 23 годинами вечора 26.03.2015 року. Вказане, у сукупності з фактом близьких відносин між ОСОБА_10 та вбитими, які позбавляють фактичного змісту ночівлю останнього на вокзалі замість ночівлі в квартирі останніх, приводить суд до висновку про неправдивість показів обвинуваченого в частині його місця знаходження у ніч вбивства. При цьому, факт відсутності у період з 17:54 26.03.2015 по 08:56 27.03.2023 будь-яких з`єднань телефону обвинуваченого з іншими абонентами також підтверджує факт вжиття ОСОБА_10 заходів, спрямованих на приховання своєї причетності до вчинених кримінальних правопорушень.

Що ж до фактичних дій ОСОБА_10 , внаслідок яких настала смерть ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , то суд вважає, їх встановленими на основі досліджених у судовому засіданні протоколу негласних слідчих (розшукових дій) від 22.06.2015, а також відеозапису слідчого експерименту.

Одночасно суд критично відноситься до показань в суді ОСОБА_10 про те, що він діяв в ході слідчого експерименту вимушено, його дії не були вільними внаслідок психологічного тиску з боку слідчого, погроз під умовою певного продиктованого йому способу дій в ході відтворення. Такі показання ОСОБА_10 спростовуються дослідженими судом даними за результатами слідчого експерименту, із застосуванням відеозапису, з яких убачається, що в ході вказаної слідчої дії ОСОБА_10 діяв вільно та невимушено, вказував на деталі обстановки, детально повідомляв про свої дії після події, що узгоджується з даними протоколу огляду та фототаблицями - додатками, висновками експерта; відповідав та відтворював обставини у відповідь на прямі питання слідчого, зауваження наприкінці слідчої дії у учасників, в тому числі у сторони захисту, відсутні.

Суд звертає увагу, що одночасно ОСОБА_10 повідомляючи в суді, у тому числі і у ході судових дебатів, про незаконний вплив на нього не навів жодних деталей та не назвав осіб, які вчиняли такі дії. При цьому, враховуючи час, що пройшов з моменту даних подій, а також і відсутність за їх наслідком будь-яких офіційних рішень, суд дійшов переконання, що твердження ОСОБА_10 в цій частині є частиною тактики захисту від пред`явленого обвинувачення в суді, з метою уникнення відповідальності.

Між тим, в ході слідчого експерименту в присутності захисника, понятих ОСОБА_10 діяв очевидно вільно, вказував на обставини детально та послідовно, без будь - якого примусу. Фактичні дані слідчої дії щодо механізму завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 узгоджуються з висновком експерта, відповідно до якого смерть ОСОБА_13 1984 року народження настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї петлею - удавлення петлею. Фактичні дані у висновку експерта є належними та допустимими, сформовані на підставі доказів, які також є допустимими, отриманими в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним законом.

При цьому ОСОБА_10 жодним чином не пояснює факт подання скарг лише після відтворення, а не одразу після незаконних дій стосовно нього. В матеріалах справи міститься єдине клопотання ОСОБА_10 , адресоване начальнику Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 31.03.2015, щодо забезпечення заходів безпеки в ІТТ ГУ МВС України в м. Києві з мотивуванням виключно серйозністю обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, інших доводів для забезпечення заходів безпеки, додаткового захисту в клопотанні не заявлялося.

Суд враховує, що слідчий експеримент проведений у володінні осіб, які є загиблими, і вказана квартира є по суті місцем події, після того, як доступ до квартири було надано власником, що підтверджено свідком в суді, тобто порядок здійснення такої слідчої дії відповідає вимогам ч. 5 ст. 240 КПК України. За результатами проведення слідчої дії жодних зауважень від її учасників не надходило. Прокурором надано підтвердження відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, в тому числі ОСОБА_10 в присутності захисника ознайомлений з протоколом за результатами проведення слідчого експерименту, із застосування відеозапису, що є його невід`ємною частиною. Вказана слідча дія проведена з дотриманням права на захист ОСОБА_10 , якому роз`яснені процесуальні права підозрюваного, який діяв в присутності захисника, вказав, що бажає приймати участь в слідчій дії добровільно.

Суд не приймає до уваги дані слідчого експерименту щодо виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 внаслідок випадкового контакту електричного дроту з її тілом, продемонстровані ОСОБА_10 , які спростовуються даними огляду трупу, висновку експерта, а також і протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Ті обставини, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_10 заявляв, що вплив електроструму на ОСОБА_12 був випадковим, свідчить про намір ОСОБА_10 пом`якшити свою провину, але самі по собі показання ОСОБА_10 в ході слідчого експерименту в цій частині не підривають довіру до інших дій та показань ОСОБА_10 в ході такої слідчої дії, а саме: в частині, що не заперечував по суті факт впливу та настання смерті ОСОБА_12 від дії електричного струму, механізм умисного нанесення за допомогою дроту тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , від яких настала смерть внаслідок удушення.

Суд враховує, що відповідно до висновку експерта № 951 від 02.04.2015, на підставі постанови, у зв`язку з обставинами, виявленими під час судового розгляду питання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу, в ході якого ОСОБА_10 повідомив, про заподіяння йому під час затримання 30.03.2015 оперативними працівниками тілесних ушкоджень у вигляді синця під лівим оком. Згідно висновку експерта, у ОСОБА_10 виявлений синець на повіках лівого ока, вказане тілесне ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитися 30.03.2015 внаслідок одноразового травматичного впливу та відноситься до легких тілесних ушкоджень. Проте у суду відсутні підстави вважати, що такі обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 30.03.2015 вплинули на свободу його волевиявлення приймати участь у слідчому експерименті за участю захисника.

Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 132 від 09.06.2015, на підставі постанови слідчого та ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_10 у період кримінального правопорушення, у якому підозрюється, не виявляв ознак будь - якого психічного захворювання, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у теперішній час не виявляє ознак будь - якого психічного захворювання, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

При цьому, суд акцентує свою увагу на тому факті, що судовий розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_10 триває з 2015 року, при цьому у ході такого розгляду сторона захисту, у тому числі і особисто обвинувачений, мав усі можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, на які прокурор посилається доводячи його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому вважає неспроможними усі твердження про те, що несвоєчасне ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України у даному випадку могли якимось чином обмежити право ОСОБА_10 на захист від пред`явленого йому обвинувачення.

Водночас, суд визнає такими, що не можуть бути покладені в основу вироку як неналежні, тобто такі, що не містять будь-які фактичні дані на підтвердження чи спростування обставин обвинувачення ОСОБА_10 , фактичні дані в дослідженому протоколі огляду від 22 квітня 2015 року вилучених у ОСОБА_10 31.03.2015 під час затримання в порядку ст. 208 КК України речей та грошових коштів: 550 доларів США купюрами 5 по 100 доларів (серійні номера HC94144988AC3, HB12970419QB2, HF22479188BF6, НЕ94675910ВЕ5, HD86916650AD4), 1 купюра 50 доларів (серійний номер JL21320458AL12), 10 600 гривень купюрами 33 купюри по 200 гривень (серійні номера К39677400, ФЖ2919212, ЄБ9458070, ЗУ7522455, КМ5327949, ВЖ8566536, МА5728441, КБ1106113, ЄВ5148006, МА8202283, ЗГ1872011, ПА2038540, КА6098505,ЕД3922539, УЖ4065384,ЗД2241898,ЄУ3235258,КА6715223, ВЖ5347052, ЕВ336820, ЄД5530555, ЗЗ 6739216,УЮ1215715, ПБ2155136, УЮ8538256, КД2709106, ЕЖ0364554, ЄА0771257,ЕД8208843,МА5270535, ЕГ1499165, МБ4748365, ЄЄ1954548), 8 купюр по 500 гривень (серійні номера МБ7086971, МВ9411610, БН1691396, БН1850751, СД8432167, ВА8715777, СБ9500034, СИ5728349), зв`язку ключів у кількості 2 ключа та 1 ключ для домофону, а також речові докази - 2 пластикові коробки з накладними віями, комплекти накладних вій.

Суд відмічає, що вказані грошові кошти та речі визнані постановою слідчого речовими доказами, проте ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання про накладення на них арешту як на речові докази. При цьому, перелічені грошові кошти, речі повернуті ОСОБА_15 як володільцю майна, про що складено розписку ОСОБА_15 .

Також суд вважає недопустимими доказами і відомості, що містяться у протоколі огляду від 22 червня 2015 року опечатаного пакету, в якому містяться паперова коробка чорного кольору із зображенням мобільного телефону та написами на ньому імеі 1: НОМЕР_23 , імеі НОМЕР_24 , також оглянута паперова коробка з написом Самсунг Вейв525 з наклейкою 8794 GT -S 5250HKJSEK tag1 Metallik, з книжкою по експлуатації, паперової коробки із зображенням телефону та написами «Fly Vista", які вилучені під час огляду місця події - квартири АДРЕСА_4 , та речові докази згідно постанови слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 30 квітня 2015 року: 2 пластикові коробки з накладними віями «Beauty Lashes», комплектом накладних вій «Barhat», комплектом накладних вій «Масу Silk Laches», грошові кошти в сумі 10600 гривень та 550 доларів США.

Суд відмічає, що версія ОСОБА_10 в суді щодо законності походження вказаних речей не спростована прокурором.

При цьому, недопустимими доказами суд вважає фактичні дані з довідки Укрзалізниці про придбання квитків на ім`я ОСОБА_10 сполученням Київ -Миколаїв на 12.03.2015, 15.03.2015, оскільки прокурором не підтверджено законність походження вказаних фактичних даних у порядку, передбаченому КПК України, у зв`язку з чим вказаний доказ визнається недопустимим.

Суд не приймає в основу вироку як доказ заяву ОСОБА_15 від 30.03.2015 в частині зазначення належності сумки, коробки зі штучними віями, зарядного пристрою від ноутбука, квитанції сервісного центру Еталон ОСОБА_10 , оскільки зі змісту вказаної заяви не убачається відомості про отримання даних зокрема щодо належності речей ОСОБА_10 , у передбачений КПК спосіб. Суд позбавлений можливості пересвідчитися у достовірності таких фактичних даних в заяві, оскільки безпосередній допит ОСОБА_15 в якості свідка в суді стороною обвинувачення не забезпечений. При цьому ОСОБА_10 заперечував належність комплекту штучних вій йому, мотивуючи, що це є приладдям його дружини, яка здобувала в цей період навики в сфері візажу.

При цьому показання ОСОБА_10 про те, що ноутбук отриманий ним законно, задовго до події в несправному стані від ОСОБА_13 , яка надала йому ноутбук для спілкування мережею інтернет з ОСОБА_12 , спростовуються показання в суді свідка ОСОБА_16 , який вказав, що зазначений ноутбук є його подарунком ОСОБА_13 , зробленим декілька років тому. При цьому ноутбук Леново, який, коли він його востаннє бачив, був у справному стані. Вказував, що ноутбук Леново має певні особливості в розташуванні клавіатури, за якими він його впізнав в ході слідчої. Також свідок наголошував, що ноутбук Леново належить ОСОБА_13 . Такі показання протирічать даним слідчого експерименту, які суд вважає належними та допустимими, такими, що спростовують показання ОСОБА_10 в суді, який бажає пом`якшити свою відповідальність.

Так, в присутності захисника в ході слідчого експерименту ОСОБА_10 підтвердив, що після вбивства ОСОБА_13 та смерті ОСОБА_12 він заволодів ноутбуком Леново, оскільки вважав, що має на нього право через сплату частини його вартості володільцю. Такі показання ОСОБА_10 спростовуються показаннями в протоколі огляду ноутбука, який виданий працівником сервісного центру Росінцем, а також даними квитанції про прийняття сервісним центром замовлення на обслуговування від ОСОБА_15 . Згідно даним квитанції, дружина обвинуваченого - ОСОБА_15 за дорученням обвинуваченого здала ноутбук до сервісного центру через невеликий проміжок часу після події кримінальних правопорушень. Обсяг замовлення вказаний в квитанції - операційну систему під нуль, що переконує суд в тому, що дії ОСОБА_10 були направлені на знищення слідів кримінальних правопорушень, в тому числі інформації в ноутбуці, викраденому у ОСОБА_13 . Достовірних даних про те, що ноутбук перебував в момент здачі до сервісного центру у несправному стані - відсутні. Такі висновки також узгоджуються з висновками технічної експертизи стосовно ноутбука, відповідно до яких на досліджуваному ноутбуку була встановлена операційна система, всі дані на диску до 29.03.2015 знищені.

Оцінивши в сукупності всі досліджені докази по даній справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на прокурора.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій ОСОБА_10 , суд керується правилами статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною 3 статті 337 КПК України, передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, безпосередньо дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_10 за фактом смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за ознаками п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України - вчинення вбивства двох осіб з корисливих мотивів не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та не доведена прокурором в суді.

Так, прокурором в суді не наведено жодних фактичних даних про те, що вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13 охоплювалося єдиним умислом винного на позбавлення життя двох осіб, а також що воно було вчинено з корисливих мотивів.

Такі твердження обвинувачення грунтується на показаннях свідків та потерпілого ОСОБА_9 , які лише припускали наявність грошових коштів у невизначеному розмірі в квартирі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , проте жодних достовірних даних про грошові кошти, які були в розпорядженні загиблих осіб, спосіб їх зберігання, в своїх показаннях свідки та потерпілий не надали. При цьому вилучені грошові кошти в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_10 повернуті власнику (володільцю) - дружині обвинуваченого ОСОБА_15 .

Також є припущеннями ті обставини, що охоплювалося корисливою метою нападу ОСОБА_10 та вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_12 викрадення комплектів накладних вій «Beauty Lashes», загальною вартістю 550 гривень, комплектом накладних вій «Barhat», вартістю 210 гривень, комплектом накладних вій «Масу Silk Laches». ОСОБА_10 надав в суді показання про те, що вказані комплекти накладних вій належать його дружині ОСОБА_15 , яка спілкувалася з ОСОБА_13 з приводу технологій нарощування вій, надав підтвердження навчання дружини ОСОБА_15 на відповідних курсах. Такі показання ОСОБА_10 не спростовані в суді прокурором, допит в якості свідка ОСОБА_15 не забезпечений.

Не надано також підтвердження викрадення будь - яким способом ОСОБА_10 у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зазначених в обвинуваченні мобільних телефонів «Samsung Wave 525» вартістю 1200 гривень, «Lenovo» вартістю 2000 гривень, «Fly Vista» вартістю 1779 гривень. Те, що в ході огляду квартири були оглянуті коробки з-під мобільних телефонів з певними технічними характеристиками, не підтверджують обвинувачення в частині нападу та вбивства двох осіб з метою заволодіння майном, в тому числі зазначеними телефонами.

Крім того, не доведено прокурором і твердження з приводу того, що корисливою метою завдання смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 охоплювалось заволодіння ноутбуком марки Леново, оскільки, як вбачається з протоколу огляду місця події від 26.03.2015, на місці смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишився більш новий та коштовний ноутбук. При цьому, жодних доказів того, що зазначений ноутбук Леново міг представляти для ОСОБА_10 підвищену цінність, яка б виправдовувала вбивство людини, прокурором також суду надано не було.

Обставини обвинувачення ОСОБА_10 в нападі на ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , поєднаному з насильством, небезпечним для життя особи, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, з метою заволодіння чужим майном, кваліфіковані прокурором за ч. 4 ст. 187 КК України також не знайшли в суді свого підтвердження. Так, судом встановлено, що обвинувачення в цій частині грунтується на припущеннях. Отримані фактичні дані зі слідчого експерименту, проведення негласних слідчих (розшукових) дій, показань потерпілого, свідків, допитаних суді, свідчать, що до події кримінальних правопорушень у ОСОБА_10 були дружні стосунки із загиблими. Інкримінований корисливий мотив нападу та вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не підтверджений сукупністю достатніх належних та допустимих доказів. В досліджених судом доказах не міститься фактичних даних в підтвердження, що фізичне насильство було застосоване ОСОБА_10 з метою примусити потерпілих передати йому визначене в обвинувальному акті майно.

За таких обставин необхідно виправдати ОСОБА_10 за п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України на підставі п. 1. ч. 1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що зазначені кримінальні правопорушення були вчинені.

Разом з цим, суд враховує, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_10 вказав, що він фактично заволодів ноутбуком Леново після того, як позбавив життя ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , скориставшись відсутністю очевидців, вважаючи, що має право на майно, оскільки вже сплатив частину коштів від вартості ноутбука, тобто таким чином незаконно заволодів майном потерпілих. Проте прокурор, зазначаючи в обвинуваченні вартість вказаного майна - 4000 грн., не надав в суді підтвердження визначення розміру матеріальних збитків у відповідності до правил ч. 2 ст. 242 КПК України, відповідно до яких слідчий, прокурор зобов`язані для встановлення таких обставин звернутися до експерта. При цьому ОСОБА_10 заперечував завдання такої матеріальної шкоди внаслідок кримінального правопорушення і такі показання ОСОБА_10 не спростовані в суді прокурором.

Таким чином, суд позбавлений можливості кваліфікувати дії ОСОБА_10 у зв`язку з фактом незаконного заволодіння ним ноутбуком Леново за ознаками іншого складу кримінального правопорушення проти власності.

В той же час, з досліджених фактичних даних в протоколах огляду, висновках експерта, даних, отриманих в ході слідчого експерименту та під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій судом встановлено, що спочатку ОСОБА_10 вчинив вбивство з необережності ОСОБА_12 . У подальшому, з метою приховати вбивство ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_13 могла викрити його, після того, як він повідомив їй про смерть матері ОСОБА_12 , ОСОБА_10 умисно позбавив життя ОСОБА_13 з метою приховати інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд, оцінюючи правову кваліфікацію дій ОСОБА_10 за фактом смерті ОСОБА_12 , вважаючи недоведеною наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, приходить до висновку необхідність кваліфікації дій ОСОБА_10 , як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, тобто, як вбивства, вчиненого через необережність.

Так, суд виходить з того, що прокурором в суді не доведено, що вбивство ОСОБА_12 вчинено ОСОБА_10 з особливою жорстокістю. Застосування електроструму під час вбивства як спосіб вбивства не може бути самими по собі єдиним підтвердженням вчинення вбивства з особливою жорстокістю. Прокурором в суді не доведено, що ОСОБА_10 свідомо застосовував короткочасно електрострум до ОСОБА_12 з метою завдання їй особливо болісних відчуттів, що обвинувачений розумів, що завдає їй при цьому особливих страждань. Одночасно версія ОСОБА_10 , озвучена ним в ході слідчого експерименту та зафіксована у протоколі проведення негласних слідчих (розшукових) дій про іншу мету застосування електроструму, а саме що електрострум застосовувався ним до ОСОБА_12 з метою задоволення статевої пристрасті, не спростована в суді доказами. Як встановлено з висновку експерта, вплив електричного струму на ОСОБА_12 був короткотривалим, однак був достатнім для настання смерті людини.

З досліджених даних протоколу огляду, висновків експерта, даних протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , протоколу проведення негласних слідчих (розшукових) дій, убачається, що ОСОБА_10 мав можливість та повинен був передбачити настання смерті ОСОБА_12 від закріплення електродротів у неї на зап`ясті, але не передбачив наслідків у виді смерті (протиправна недбалість), спираючись на відому йому інформацію із загальнодоступних джерел про випадки застосування електроструму під час статевих зносин. При цьому суд не приймає до уваги показання ОСОБА_10 в ході слідчого експерименту, а також і відомості повідомлені ним та зафіксовані у протоколі проведення негласних слідчих (розшукових) дій про те, що контакт електродрота з ОСОБА_12 виник випадково. Такі твердження ОСОБА_10 спростовуються даними протоколу огляду трупа та висновку експерта, які з урахуванням виявлених слідів на трупі ОСОБА_12 виключають можливість ураження током без закріплення дротів на обох зап`ястях ОСОБА_12 .

Враховуючи обставини, викладені вище, суд також дійшов висновку про вірність кваліфікації дій ОСОБА_10 за фактом вбивства ОСОБА_13 за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто як умисне вбивство з метою приховати інше кримінальне правопорушення, а саме вбивство з необережності ОСОБА_12 . Такі висновки ґрунтуються на даних протоколу огляду, слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , протоколу проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновку експерта за результатами дослідження трупа ОСОБА_13 .

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, суд враховує, що диспозицією частини 3 ст. 357 КК України передбачена відповідальність за незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

З протоколу огляду від 30.03.2015 року квартири АДРЕСА_7 убачається, що за місцем проживання ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_15 та понятих виявлено та вилучено вказані в протоколі речі, в тому числі і паспорт на ім`я ОСОБА_13 , коробка зі штучними віями, зарядний пристрій від ноутбука. Одночасно в протоколі відсутні будь - які заяви, зауваження від учасників слідчої дії. Огляд квартири проведений з дотриманням правил ст.. 233 КПК України за добровільною згодою ОСОБА_15 як володільця житла.

При цьому з урахуванням інкримінованих обставин вчинення викрадення паспорта на ім`я ОСОБА_13 з квартири після вчинення її вбивства, з урахуванням подальшої поведінки ОСОБА_10 , направленої на приховання обставин вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на те, що вказаний паспорт вилучений в ході огляду в квартирі за місцем проживання ОСОБА_10 , дружина якого надала добровільну згоду на огляд квартири і огляд проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, паспорт на ім`я ОСОБА_13 визнаний речовим доказом, суд уважає, що паспорт є належним та допустимим доказом у справі. Як убачається зі змісту протоколу, ОСОБА_15 надавала згоду на огляд квартири, приймала особисто в ньому участь. Жодних обставин, які б ставили під сумнів добровільність згоди на огляд, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння паспортом будь-яким способом, а саме способом викрадення.

Таким чином, керуючись законом, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, зазначені безпосередньо досліджені докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні: вбивства через необережність, що кваліфікується за ч. 1 ст. 119 КК України; умисного вбивства з метою приховати інше кримінальне правопорушення, що кваліфікується за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України; незаконного заволодіння паспортом шляхом його викрадення, що кваліфікується за ч. 3 ст. 357 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, суд зважає на положення ч. 1 ст. 5 КК України, а також враховує відсутність обставин, які пом`якшують та які обтяжують покарання, особу винного ОСОБА_10 , який вину не визнав, розкаяння та критичного ставлення до скоєних кримінальних правопорушень не проявив, раніше не судимий, до затримання працював, за місцем роботи характеризувався задовільно, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку, нетяжкого та особливо тяжкого злочинів, одне зі кримінальних правопорушень є умисним особливо тяжким злочином, високу суспільну небезпеку злочинів проти життя та здоров`я потерпілих, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків злочинів у виді загибелі двох осіб, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі, у межах, установлених у санкціями статей, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.

Разом з цим, в силу вимог п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі та п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання більш суворе, ніж 2 роки позбавлення волі.

Враховуючи вищезазначене, а також беручи до уваги те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 119 та ч. 3 ст. 357 КК України були вчинені ОСОБА_10 26 березня 2015 року, тобто більш ніж п`ять років тому, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування призначеного даним вироком покарання за зазначені вище кримінальні правопорушення у зв`язку з закінченням строків давності.

Враховуючи час вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_10 26 березня 2015 року, правила частини 1 статті 5 КК України щодо зворотної дії у часі закону про кримінальну відповідальність, який покращує становище особи, суд застосовує редакцію ч. 5 ст.72 КК України Закону № 838 - VІІІ від 26.11.2015, відповідно до якого необхідно зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 26 березня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання вироку суду, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_10 мав намір залишити межі території України, з огляду на покарання у виді довічного позбавлення волі, з урахуванням даних про особу, та обставини вчинення кримінальних правопорушень, з огляду також на положення статті 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення», відповідно до якого метою попереднього ув`язнення є в тому числі забезпечення виконання вироку, необхідно продовжити запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження, окрім запобіжного заходу, під час судового провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні: судову трасологічну експертизу (висновок експерта №501 від 02.04.2015), у сумі 613 грн. 80 коп., судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів (висновок експерта №18445/17-35 від 27.12.2017 р.) у сумі 3 571 грн. 20 коп. слід стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави.

Речовими доказами у кримінальному провадженні слід розпорядитись у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 49, 187, 115, 357 КК України, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 виправдати у зв`язку з недоведеністю, що вчинені кримінальні правопорушення, передбачені п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 31 березня 2015 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 31 березня 2015 року до дня набрання вироком законної сили за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведенні у кримінальному провадженні судову трасологічну експертизу (висновок експерта №501 від 02.04.2015), у сумі 613 грн. 80 коп., судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів (висновок експерта №18445/17-35 від 27.12.2017 р.) у сумі 3 571 грн. 20 коп. - стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Речові докази:

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 ЕО НОМЕР_10 , квитанцію сервісного центру «Еталон», що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-2 пластикові коробки з накладними віями «Beauty Lashes», комплектом накладних вій «Barhat», комплектом накладних вій «Масу Silk Laches», грошові кошти в сумі 10600 гривень та 550 доларів США, мишка для ноутбука, телефон Нокіа 1280 з сім - картою Лайф НОМЕР_12 , після вступу вироку в законну силу, - повернути власникам;

-зарядний пристрій до ноутбука Леново, мишка для ноутбука, ноутбук Леново, після вступу вироку в законну силу, - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2