Провадження № 1-кс/761/255/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023 /справа №761/39100/23/, в рамках кримінального провадження №0001378 від 20.02.2023,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023 /справа №761/39100/23/, в рамках кримінального провадження №0001378 від 20.02.2023.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023 накладено арешт на майно, яке було вилучене у ОСОБА_5 в ході проведення обшуку 17.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2023, а саме на: мобільний телефон марки Samsung Galaxy А51 модель SM - A515FIDSN, серійний номер НОМЕР_1 , IMEL 1 НОМЕР_2 , IMEL 2 НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Apple iPhone 12 Pro, модель MGMT3AA, серійний номер НОМЕР_4 IMEL НОМЕР_5 , IMEL 2 НОМЕР_6 , чорного кольору.При цьому, представник власника вважає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки прокурором при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна порушено строки, визначені ст.170 КПК України, та розгляд зазначеного клопотання прокурора було проведено у відсутність адвоката та власника вилученого майна, у зв`язку з чим просив скасувати арешт вказаних мобільних телефонів.

Адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, неодноразово в судові засідання не прибував, причини неявки суду не повідомляв.

Враховуючи передбачені ч.2 ст.174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності особи, яка подала клопотання.

Від прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 до початку судового розгляду надійшла заява про проведення судового засідання у його відсутність. При цьому, щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту мобільних телефонів заперечував. Крім того, 17.11.2023 на адресу суду надійшли письмові заперечення прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 27.10.2023, мотивуючи свої доводи тим, що мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та містять на собі сліди вчинення протиправної діяльності та відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, прокурор ОСОБА_7 зазначав, що клопотання про арешт майна було подано до суду поштовим зв`язком в строк, визначений ст. 171 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, матеріали клопотання про арешт майна 761/39100/23, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБУ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001378, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

17.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 мобільні телефони марки Samsung Galaxy А51 модель SM - A515FIDSN, серійний номер НОМЕР_1 , IMEL 1 НОМЕР_2, IMEL 2 НОМЕР_3 та Apple iPhone 12 Pro, модель MGMT3AA, серійний номер НОМЕР_4 IMEL НОМЕР_5 , IMEL 2 НОМЕР_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023 /справа №761/39100/23/, накладено арешт на вказане майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023, метою накладення арешту була наявність обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023 вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з фактичних обставин кримінального провадження, а також того, що вилучене у ОСОБА_4 майно має ознаки речових доказів.

Крім того, з наданих прокурором документів, вбачається, що 25.10.2023 року у кримінальному провадженні №001378 від 22.08.2023 було проведено огляд мобільних телефонів, вилучених в ході проведення обшуку у ОСОБА_4 , та встановлено відомості, які можуть мати значення для кримінального провадження.

Таким чином, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, та застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та на даний час необхідним у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею враховано, що відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Також не заслуговують на увагу доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що прокурором при зверненні до слідчого судді були порушені строки, визначені ст. 171 КПК України, оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна 761/39100/23, обшук слідчим було проведено 17.10.2023, та прокурор, у відповідності до штампу «Укрпошту», звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна 19.10.2023, тобто протягом 48 годин після його вилучення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку, що клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023 761/39100/23/, в рамках кримінального провадження №0001378 від 20.02.2023, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2023 /справа №761/39100/23/, в рамках кримінального провадження №0001378 від 20.02.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя