КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорізька Балка Томаківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 28.03.2023 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, знаходився біля магазину «Мінімаркет», за адресою: вул. Головатого, 36-А, м. Бориспіль, Київська область, де побачив неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вигулювала собаку, розмовляючи по мобільному телефону марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T». В цей час у ОСОБА_6 виник кримінальний протиправний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T» належного ОСОБА_8 . Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, о 22 год. 02 хв. 28.03.2023 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно та в умовах воєнного стану, підбіг до ОСОБА_8 , відкрито вихопив з її руки належний їй мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T» вартістю 3615 грн., який був у силіконовому чохлі вартістю 90 грн., одразу після чого втік з місця вчинення злочину. О 22 год. 20 хв. ОСОБА_6 був виявлений неподалік будинку №76 по вул. Шевченка в м. Борисполі, та затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Своїми кримінально протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3705 грн.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та відповідно до ст.66 КК України визнати обставиною, яка пом`якшує покарання, окрім тих, що вже зазначені у вироку, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник зазначає, що у зв`язку з воєнним станом, ОСОБА_6 не міг знайти собі роботу і йому бракувало коштів. Вказує, що на наступний день після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 мав їхати на фронт і йому не вистачало коштів на збори, тому він і вчинив даний злочин. Стверджує, що даний злочин слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, оскільки у м. Борисполі Київської області станом на 28.03.2023 не велись активні бойові дії.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства або застосування покарання нижче від найнижчої межі та обґрунтовано обрав йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

Разом з тим, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.186 КК України.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_6 обставини, яка пом`якшує покарання - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Також колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки «вчинення в умовах воєнного стану» з наступних підстав.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», частину 4 ст.186 КК України після слів «у великих розмірах» доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено і який на момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення не скасований.

Таким чином, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані саме ч.4 ст.186 КК України, з урахуванням наявності кваліфікуючої ознаки «вчинення в умовах воєнного стану».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3