Провадження № 1кс/712/276/24
Справа № 712/411/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0000133 від 10.01.2024 року, слідчим слідчого відділу Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, інваліда 2 групи, депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на те, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 10 січня 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що про те, що ОСОБА_9 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, за таких обставин, а саме: повторно 10.01.2024 о 12 годині 00 хвилин, в період дії воєнного стану, який введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022,перебуваючи в приміщенні магазину «Підвальчик» розташованому за адресою вул. Грушевського, 13, м. Чигирин, Черкаського району, Черкаської області,та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, зі стелажа з товарно-матеріальними цінностями, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону Redmi 12c, який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помістивши вказаний товар у під куртки, в яку був одягнений, після чого з викраденим майном покинув місце події.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.01.2024 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

10.01.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10.01.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.01.2024, протоколом впізнання за фотознімком за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.01.2024; протоколом огляду відеозапису з камер спостереження.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме вчиняти нові злочини. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_9 вчинив умисний тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а також те, що він може переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вище значеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, вину свою визнав та розкаявся у вчиненому зловинові.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В своєму клопотанні слідчий за погодженням з прокурором вказує, що до підозрюваного ОСОБА_9 необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але доказів не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Прокурором не доведено та не надано письмових доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України, а підозрювана пояснила, що перебуваючи за кордом, постійно тримала зв`язок із слідчим, і за першої нагоди, повернулась до України і з`явилась до слідчого для дачі показів, умислу на переховування від слідства не має, що підтверджено слідчим в судовому засіданні.

Судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та матір похилого віку, співпрацює зі слідством та повернув викрадений телефон, тому з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, тому за таких обставин суд вважає, що підозрюваний не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме - домашнього арешту в нічний час доби.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 183-184, 193 - 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити - частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21:00 год. до 07:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 березня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

2) не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 21:00 год. до 07:00 год щоденно, та у визначений судом час, в період військового стану на території України, дозволити підозрюваному ОСОБА_9 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останнього в укриті;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та засобів зв`язку;

4) здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон, інші

документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні;

6) не відвідувати місця, де знаходяться розважальні заклади.

Виконання ухвали покласти на слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 .

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 15 січня 2024 року о 14.30 год.