Справа № 468/1534/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

31.01.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000065 від 09.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодмитрівка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, маючий базову загальну середню освіту, не працюючий, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.162 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

24.05.2023 близько 03:00 години ОСОБА_4 перебував біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_5 та в цей час у нього виник протиправний умисел направлений на порушення недоторканості житла, розташованого за вказаною адресою, з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на порушення недоторканості житла ОСОБА_5 , ОСОБА_4 24.05.2023 близько 03:00 години, більш точного часу встановити в ході проведення дізнання не виявилось можливим, перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , відчинивши засув, через відчинені ворота без дозволу власника, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння та підійшовши до вхідних дверей будинку, почав стукати, але ніхто не вийшов.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на порушення недоторканості житла ОСОБА_5 , ОСОБА_4 розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що він порушує недоторканість житла останнього, діючи умисно та переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вибиття зачинених вхідних дверей поштовхом плеча, незаконно, проти волі власника домоволодіння, проник в середину будинку, розташованого за вищевказаною адресою, тим самим грубо порушив право ОСОБА_5 на недоторканість житла, гарантоване йому ст. 30 Конституції України, ст. 12 "Загальної декларації прав людини" та ст. 8 "Конвенції про захист прав людини та основних свобод".У послідуючому, ОСОБА_4 , перебуваючи в середині будинку, обійшов всі кімнати та не виявивши у них ОСОБА_5 , вийшов з приміщення будинку та покинув територію вищевказаного домоволодіння.

Позиція обвинуваченого

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч.1 КК України, визнав у повному обсязі та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину. Зазначив, що дійсно незаконно проник до житла, яке належить ОСОБА_6 , а користується ним ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.162 ч.1 КК України, визнав себе повністю винним, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_4 у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, допустимими, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

08.06.2023 року ОСОБА_5 звернувся до Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області заяву, про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, невідомими особами з період часу з 23.05.2023-24.05.2023 року.

Відповідно до протоколу огляду від 09.06.2023 року та фото зображень місцем події є територія домоволодіння за адресою: по АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2003 року домоволодіння АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 , а користується ним ОСОБА_5 .

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені уст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ,

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання:

Відповідно дост. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_4 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого,яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання,на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, суд призначає йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, враховуючи викладене суд приходе висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання і на підставі положень ст.75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України

Речових доказів у справі немає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 53, 65-67, 75, 76, 162 КК України, ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (рік).

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , не обиралася.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: