постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНи

09 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 754/3315/21

провадження № 51-1022км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

осіб, провадження щодо яких закрито ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року в кримінальному провадженні № 0001234 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокілець Немирівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя м. Києва,

обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

1. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та закрито кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

2. При перегляді цього рішення за апеляційною скаргою прокурора Київський апеляційний суд ухвалою від 15 листопада 2022 року залишив його без змін.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

3. У касаційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувані судові рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що адвокат ОСОБА_11 не був стороною у кримінальному провадженні і не підлягав повідомленню про завершення досудового розслідування не відповідає матеріалам кримінального провадження, що залишилось поза увагою суду апеляційної інстанції.

Стверджує, що про розірвання договору про надання адвокатських послуг від 04 серпня 2020 року укладеного між ОСОБА_12 (замовник) та адвокатом ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 стороні обвинувачення стало відомо лише у підготовчому судовому засіданні.

Вказаний факт підтверджується ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року, якою було задоволено клопотанням сторони обвинувачення та встановлено адвокату ОСОБА_11 строк 7 днів на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні направлено до суду 25 лютого 2021 року відразу після спливу цього строку, в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням зазначеного прокурор вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені без додержання вимог статей 370, 372, 419 КПК і підлягають скасуванню.

Позиція учасників в суді касаційної інстанції

4. У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги касаційної скарги.

5. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхні захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечили проти касаційної скарги прокурора і просили залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без зміни.

Мотиви Суду

6. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, дійшла висновку про таке.

7. За правилами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

8. Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

9. Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

10. Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

11. Згідно зі ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

12. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК).

13. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

14. У зв`язку з цим початок строк досудового розслідування у кримінальному провадженні передбачений у ст. 219 КПК обчислюється з моменту вчинення першої зазначеної процесуальної дії і до виконання однієї з перелічених альтернативних процесуальних дій. У частині другій цієї норми встановлено строки досудового розслідування починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і до дня повідомлення особі про підозру залежно від ступеню тяжкості злочину, а у частині третій - строки закінчення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

15. Відповідно до ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

16. Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» ч. 1 ст. 284 КПК було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

17. Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

18. З матеріалів провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2020 року, 18 серпня ОСОБА_7 , а 25 серпня того ж року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

19. Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні ні прокурором, ні слідчим суддею не продовжувався.

20. Отже, термін досудового розслідування в провадженні спливав о 24:00 18 жовтня 2020 року.

21. 16 жовтня 2020 року слідчим було складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, яке скеровано підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисникам ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_6 (т. 2, а. п. 60, 62).

22. Через зволікання сторони захисту в ознайомленні з матеріалами досудового розслідування за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисникам ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_6 був встановлений строк 7 днів для ознайомлення з вказаними матеріалами, після спливу якого сторона захисту вважатиметься такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів кримінального провадження.

23. Таким чином, строк на ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження сплинув 02 лютого 2021 року.

24. Враховуючи вимоги ст. 219 КПК звернення прокурора до суду з обвинувальним актом мало відбутися в строк досудового розслідування, тобто до 24:00 04 лютого 2021 року.

25. Проте 01 і 02 лютого 2021 року слідчий у кримінальному провадженні склав повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, яке скерував адвокату ОСОБА_11 .

26. Разом із тим, з матеріалів провадження вбачається, що 21 вересня 2020 року ОСОБА_12 (замовник) та адвокат ОСОБА_11 розірвали договір про надання правової допомоги ОСОБА_7 (т. 1, а. к. п. 85).

27. Той факт, що слідчий 16 жовтня 2020 року повідомив про завершення досудового розслідування лише підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 і не повідомив захисника ОСОБА_11 вказує на обізнаність слідчого про розірвання ним договору на правову допомогу у кримінальному провадженні.

28. На користь цього свідчить і долучені стороною захисту в підготовчому судовому засіданні 13 січня 2022 року копія угоди від 21 вересня 2020 року про розірвання договору про надання адвокатських послуг між замовником ОСОБА_12 та адвокатом ОСОБА_11 , та скріншот переписки у мобільному телефоні між слідчим та адвокатом, а також лист адвоката ОСОБА_11 в якому він повідомляє суд, що про припинення ним повноважень захисника у кримінальному провадженні він негайно повідомив слідчого відповідно до вимог ст. 111 КПК (т. 2 а. п. 229, т. 4 а.п. 31, 113).

29. Наявність у матеріалах провадження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та встановлено адвокату ОСОБА_11 строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 25 лютого 2021 року включно, жодним чином не спростовує того факту, що договір про надання ним правової допомоги було розірвано, а тому останній з 21 вересня 2020 року вже не був учасником у кримінальному провадженні і не підлягав повідомленню про завершення досудового розслідування.

30. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був затверджений прокурором та направлений до суду 25 лютого 2021 року, та фактично отриманий судом 02 березня 2021 року, поза межами строку досудового розслідування.

31. З огляду на закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, місцевий суд на законних підставах закрив кримінальне провадження відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

32. Питання щодо застосування положень ст. 219 КПК при визначенні строку досудового розслідування в кримінальному провадженні неодноразово раніше було предметом розгляду в судових рішеннях Верховного Суду, в зв`язку з чим Судом сформульовано правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено до суду, тобто надіслано поштою або доставлено нарочним у канцелярію суду. Направлення прокурором обвинувального акта до суду після закінчення досудового розслідування, поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

33. Тому доводи прокурора, наведені в касаційній скарзі, про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був направлений до суду в межах строку досудового розслідування є неспроможними.

34. У вказаному кримінальному провадженні обвинувальний акт був скерований прокурором до суду поза межами строку досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, а тому висновки цих судів у своїх рішеннях про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є правильними.

35. Апеляційний суд, переглянувши ухвалу місцевого суду за апеляційною скаргою прокурора погодився з висновком суду першої інстанції щодо звернення прокурора з обвинувальним актом до суду поза межами строку досудового розслідування визначеного законом і залишив цю скаргу без задоволення.

36. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є належним чином обґрунтованими та вмотивованими і за змістом відповідають вимогам статей 370, 372, 419 КПК, у них наведені відповідні підстави та мотиви, якими керувалися ці суди при ухваленні своїх рішень.

37. Наведені прокурором у касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, і не ставлять під сумнів законність цих рішень.

38. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть тягнути за собою скасування судових рішень, при їх перевірці судом касаційної інстанції не встановлено, а тому касаційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора залишити беззадоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3