1-в/465/481/23
У Х В А Л А

судового засідання

13.11.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд,-

в с т а н о в и в:

В.о. заступника медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.101 та ч.1 ст.103 КК України (в редакції 1960 року).

В обгрунтування заяви зазначають, що що 26.10.2023 р. гр. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що останній на даний час страждає параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту. Незважаючи на проведену активну медикаментозну терапію захворювання носить безремісійний характер, у хворого зберігається нестійкість психічного стану, стійка виражена галюцинаторно-параноїдна симптоматика, імпульсивність, агресивність до оточуючих, грубі структурно-логічні порушення мислення, імпульсивність. Відсутня критика до захворювання та до скоєного правопорушення. У зв`язку з чим в даний час може становити соціальну небезпеку для оточуючих і потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду».

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_5 заяву підтримав з мотивів, зазначених у заяві, та зазначила, що хворий ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор заяву медичного закладу підтримав, пославшись на встановлений лікарями-психіатрами діагноз і клінічні прояви хвороби ОСОБА_6 , підтверджені відповідним висновком лікарів, які не дають підстав для зміни виду чи скасування застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення заяви не заперечив.

У судовому засіданні ОСОБА_6 при задоволенні заяви про продовдення застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява закладу з надання психіатричної допомоги підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно із ст.17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців, представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Відповідно до ч. 1- 3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Судом встановлено, що у зв`язку із введеним в Україні воєнним станом ОСОБА_6 з 23.03.2022 р. евакуйований з м. Харкова до КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня для продовження лікування. Останній у 1996 р. скоїв вбивство бабусі і завдав тяжкі тілесні ушкодження дідусеві. Таким чином, вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3. ст.101 та ч.1. ст.103 КК України (ред. 1960 р.).

У справі проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу 20.06.1997р. в Луганській обласній психіатричній лікарні №1. Згідно висновку експертної комісії: виявляє ознаки психічного захворювання у формі шизофренії, неосудний, в зв`язку з чим не міг віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. Зі своїм психічним станом потребує застосування ПЗМХ до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Згідно постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 22.09.1997 р. до хворого були застосовані примусові заходи медичного характеру, направлений на примусове лікування в психіатричну лікарню із суворим наглядом у м. Дніпропетровськ, де знаходився з 27.04.1998 р. до 16.12.2004 р.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2004 р. змінені застосовані до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

У Полтавську психіатричну лікарню поступив 16.12.2004 р., де перебував на примусовому лікуванні до 29.11.2005 р.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2005 р. змінено застосований вид примусових заходів медичного характеру та переведено ОСОБА_6 на звичайний нагляд в Харківську психіатричну лікарню, де застосовувались примусові заходи медичного характеру зі звичайним наглядом по 23.03.2022 р.

Неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів у м. Харкові, востаннє 09.11.2021 р., яка щоразу приходила до висновку про потребу продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відповідні заяви були надіслані на адресу Московського районного суду м. Харків та задоволені рішенням останнього від 23.11.2021р.

На даний час перебуває в КНП ЛОР ЛОКПЛ згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2021 р. про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним наглядом, які продовжувались неодноразово і ухвалами Франківського районного суду м.Львова від 23.05.2022 року, 17.11.2022 року та 04.05.2023 року.

Внаслідок проведеного комплексного лікування: Аміназин, азапін, галоперидол, рис- петрил, галоприл. кдог - сол-акуфаз. клопіксол-депо, клозапін; реабілітаційні заходи: перегляд телепередач, психічний стан залишається нестабільним: доступний формальному мовному контакту. Всі види орієнтації збережені. В бесіді дратівливий, легко афектується. У відділенні створює конфліктні ситуації, схильний до імпульсивних дій. Періодично напружений, похмурий, тривожний, підозрілий. Часом на обличчі виникає недоречна посмішка. Стверджує, що періодично чує «голоси», які викликають в нього агресію до оточуючих. Не хоче згадувати і говорити про скоєне правопорушення. Мислення сповільнене, паралогічне. Увага нестійка. У реабілітаційні заходи у відділенні не залучається. Критика до свого стану та скоєного правопорушення відсутня. Соціально дезадаптований. За своїм психічним станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 27.04.2023р. гр. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 235 від 26.10.2023р.),що прийшла до висновку: « ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає: "Параноїдною шизофренією безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту". Незважаючи на проведену активну медикаментозну терапію захворювання носить безремісійний характер, у хворого зберігається нестійкість психічного стану, стійка виражена галюцинаторно-параноїдна симптоматика, імпульсивність, агресивність до оточуючих, грубі структурно-логічні порушення мислення, імпульсивність. Відсутня критика до захворювання та до скоєного правопорушення. У зв`язку з чим в даний час може становити соціальну небезпеку для оточуючих і потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду».

Враховуючи наведене, заяву слід задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали виготовлено14.11.2023 року.

Суддя ОСОБА_1