ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1908/23 Номер провадження 11-кп/814/2569/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2023 року за №0000161, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марківка Полтавського р-ну Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.5 ст.407 КК України на 5 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 01 березня 2023 року в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем, після відпустки без поважних причин вчасно не з`явився на службу до військової частини та перебував поза її межами до його затримання 30 червня 2023 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд при призначенні покарання не врахував те, що: він у силу ст.89 КК України не судимий, бажає захищати Україну, повністю визнав винуватість і щиро розкаявся у вчиненому злочині, від якого збитки відсутні, справу було розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а тому з огляду на обставини кримінального правопорушення, дані про його особу та зазначені вище обставини, які пом`якшують покарання, йому можливо призначити покарання без реального відбування в місцях позбавлення волі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, обґрунтованості його засудження та кваліфікації дій за ч.5 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем в умовах воєнного стану, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок не переглядається.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченого про призначення йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України позбавлені підстав.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкцією ч.5 ст.407 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Вимогами ч.1 ст.75 КК України (в тому числі в редакції Закону України на час вчинення кримінального правопорушення) унормовано, що, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.403, 405, 407, 408, 429 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 КК України, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував характер, суспільну небезпеку й ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 в умовах воєнного стану кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який визнав винуватість, у силу ст.89 КК України не судимий, є особою молодого віку, характеризується посередньо за місцем служби, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів ураховує наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , у вигляді щирого каяття, однак, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, в умовах воєнного стану, то звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, унеможливлено відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК України, що спростовує доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, місцевий суд, як наслідок, дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Призначене обвинуваченому покарання, яке є мінімальним за санкцією ч.5 ст.407 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отже, апеляційнаі скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - у той же строк з дня вручення йому її копії.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4