Провадження по справі № 1-кп/367/535/2024
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

під час судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002934 від 18.09.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави,

В С Т А Н О В И В :

13.12.2023 з Бучанської окружної прокуратури Київської області до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002934 від 18.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно обвинувального акту органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 18.01.2024 кримінальне провадження №0002934 від 18.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Під час судового розгляду у судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів без зазначення розміру застави. Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор в частині продовження запобіжних заходів щодо ОСОБА_5 зазначає, що підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що :

обвинувачений може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить те, що обвинувачений офіційно не працює, не навчається, тим самим не має постійних соціальних зв`язків;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні оскільки йому відомі анкетні дані, місце проживання, відомості про яких містяться у процесуальних документах та протоколах слідчих дій; копії яких йому було вручено, у зв`язку з чим обвинувачений шляхом погроз, підкупу та залякування примушуватиме їх змінювати надані ними показання, або надавати неправдиві показання, іншим чином незаконно на них ввпливати;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить насильницький характер вчиненого кримінального правопорушення, має широке коло друзів та знайомих, яких може підбурювати щодо створення собі псевдоалібі.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки заявила власне клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт. Щодо ризиків захисник зазначила, що їх наявність не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю кримінального правопорушення, вони є припущенням, докази на їх підтвердження відсутні. Просила врахувати посткримінальну поведінку обвинуваченого, який звернувся до сусідів про надання медичної допомоги загиблому, свою вину визнає, щиро кається, свідки та потерпіла не є очевидцями злочину, що вказує на необґрунтованість ризиків, про які вказує прокурор. Крім того, з часом ризики зменшуються, про що вказують рішення Європейського Суду з прав людини. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки: одружений, є батьком малолітньої дитини, має постійне місце проживання. Просила відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та задовольнити її клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суд, що свою вину визнає, щиро кається, та підтримав думку свого захисника щодо клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та відмовити у задоволенні клопотання захисника з таких міркувань.

18.09.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 22:50 год.)

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 18.11.2023 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 14.11.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.12.2023 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.12.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 години 50 хвилин 12.02.2024 року включно.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Одночасно з цим, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, суд повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування, однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність постійного місця проживання, відсутність місця роботи. До того ж суд враховує спосіб вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується. У зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що застосування щодо обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, якими є можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілу, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. обставин, що могли б свідчити про можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м1якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст. 146 КПК України, судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 187,193-199, 201, 205, 314-315, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів без визначення застави - задовольнити.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, а саме до 22 години 50 хвилин 05.04.2024 року включно.

У задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1