Провадження №1-кс/523/3191/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0000704 від 12.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000704 від 12.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

На теперішній час, в ході проведення досудового розслідуванням встановлено, що 11.10.2023 до ЧЧ відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій остання просить вжити заходів до невстановленої особи, яка 11.10.2023 під приводом заміни екрану, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, незаконно заволоділа грошовими коштами в розмірі 500 гривень та мобільним телефоном марки «Samsung» A307FZKUSEK IMEI: НОМЕР_1 , що належить заявниці. Сума матеріального збитку встановлюється.

В подальшому встановлено, що 11.10.2023, невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Одеса вул. Чорноморського Козацтва, буд. 4, визначивши об`єктом своїх злочинних дій майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон, шляхом обману, під приводом здійснення ремонту, а саме заміни екрану телефону, запевнив ОСОБА_4 в здійсненні швидкої та якісної послуги по заміні екрану, на що остання погодилася та добровільно передала невстановленій особі свій мобільний телефон марки «Samsung» A307FZKUSEK IMEI: НОМЕР_1 та 500 гривень за послугу, вважаючи, що отримає назад свій телефон через дві години на тому ж місці.

Після чого, невстановлена особа скориставшись, тим що ОСОБА_4 , повірила у те, що мобільний телефон отримає назад, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись в подальшому мобільним телефоном та грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_4 на суму 6500 гривень.

11.10.2023 слідчим СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , проведено огляд місця події, а саме приміщення бару «Акат» за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 32, за участю гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час огляду добровільно видав з власної нагрудної кишені жилетки, що була на ньому одягнена, мобільний телефон марки Samsung» A307FZKUSEK IMEI: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, без сім-картки.

Під час проведення огляду місця події, гр. ОСОБА_5 надав пояснення, що добровільно виданий працівникам поліції мобільний телефон, останній незаконно заволодів шахрайським шляхом.

12.10.2023 слідчим СВ Відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання в якості речових доказів - мобільний телефон марки «Samsung» A307FZKUSEK IMEI: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, без сім-картки, який запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ № PSP 1249234.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час огляду майно є доказом вчинення злочину та зберегло на собі сліди вчинення злочину.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0000704 від 12.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 32, - мобільний телефон марки Samsung» A307FZKUSEK IMEI: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, без сім-картки, який запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ № PSP 1249234.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатись та користуватись майном на яке накладено арешт до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1