ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/475/20 Номер провадження 11-кп/814/105/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 286 КК
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000434 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2021року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Стаханів, Луганської району громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаний, не одруженого, працюючого менеджером із продажів ТОВ «Water Stream», маючого інвалідність 2 групи та маючого на утриманні батька з інвалідністю 1 групи, раніше не судимий,,-

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 2512,16 грн. судових витрат.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин:

31 грудня 2019 року близько 02:50 год., у темний час доби, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по вул.Полтавській у м.Карлівка Полтавської області від вул. Радевича у напрямку смт.Машівка, який проїжджав у районі будинку №4 вищевказаної вулиці, у порушення вимог п.п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, змінив напрямок руху ліворуч не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з цегляним парканом та електроопорами.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №5 від 14.02.2020 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої відкритої черепно-мозкової травми, інтенсивні крововиливи у м`які тканини голови, множинні уламкові переломи кісток склепіння, основи та випадіння головного мозку з порожнини черепа, двосторонній перелом нижньої щелепи, крововиливи у основи серця та кореня легень, відкриті переломи 2,3,4 і 5-ї п`ясної кістки лівої кисті. Причиною смерті ОСОБА_11 стала несумісна з життям відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалася уламковими переломами кісток склепу, основи та лицевого черепа, грубим зруйнуванням оболонок та речовини головного мозку.

Пасажирці автомобіля OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №6 від 14.02.2020 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої відкритої черепно-мозкової травми, множинні уламкові переломи кісток склепіння, основи та лицьового черепу з ушкодженням мозкових оболонок, розмізчення головного мозку та повним випаданням його з порожнини черепа, лоскутним відривом м`яких тканин голови з волоссям та правим вухом, інтенсивними крововиливами в м`які тканини голови, косопоперечним переломом правої ключиці, непрямі переломи 1-4 ребер справа та 2-3 ребер зліва по середнєключичним лініях з крововиливом у м`які тканини верхнє-правої частини грудної клітки та в місцях переломів, крововиливи у основи серця та прикорневий відділ легень, смугасті садна на рівні обох плечових та колінних суглобів, які утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть. Причиною смерті ОСОБА_12 стала несумісна з життям відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалася множинними уламковими переломами кісток черепу, грубим зруйнуванням речовини головного мозку та повним видаленням його з черепної порожнини.

Пасажирці автомобіля марки OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №25 від 12.02.2020 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого вивиху лівої кисті з переломом шилоподібного паростка лівої променевої кістки, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, гематоми та садна на обличчі, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №3 від 11.01.2020 року є порушення вимог п.10.1 ПДР України водієм ОСОБА_7 , а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Порушення зазначених вимог ПДР водієм ОСОБА_7 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події. ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути наїзду на перешкоду, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм ПДР України.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, яке спричинило загибель двох осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_13 .

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає за необхідне вирок суду стосовно ОСОБА_7 ч. 3 ст. 286 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Просить ухвалити новий вирок, яким останньому призначити покарання за ч.3 ст.286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її з мотивів у ній наведених.

Обвинувачений та його захисник вважали, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні, так як вирок суду законний та обгрунтований.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора на підтримання своєї апеляційної скарги, позицію обвинуваченого та його захисника про законність вироку суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував всі надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині.

Фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 286 КК України сторонами не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував всі загальні засади призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий, прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення та вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, позитивні характеристики з місця навчання, проживання та роботи, відсутність відомостей про перебування обвинуваченого на диспансерних обліках у лікаря нарколога та психіатра, наявність на його утриманні батька, який має інвалідність першої групи та потребує стороннього догляду та наявність у ОСОБА_7 другої групи інвалідності, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, думку потерпілих, яким обвинуваченим відшкодовано шкоду та не наполягають на суворому покаранні обвинуваченого, та на думку колегії суддів прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, з вироку вбачається що суд першої інстанції без будь-якого належного обгрунтування звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням.

За правилами ст. 75 КК застосування звільнення від покарання з випробуванням є можливим лише тоді, коли з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З вироку суду вбачається, що ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення від якого настали невідворотні тяжкі наслідки, а саме смерть двох молодих людей, а тому, на думку колегії суддів, всі наведені судом першої інстанції обставини стосовно даних про особу обвинуваченого не можуть свідчити до можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і як наслідок можливість застосування стосовно обвинуваченого положень ст. 75 КК України, а тому приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду в частинах розміру призначеного покарання та звільнення від відбування призначеного покарання та постановити в цих частинах новий вирок.

З врахуванням усіх обставин кримінального провадження, викладених у вироку суду, а саме повне визнання своєї вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданої потерпілим шкоди, а також даних про особу обвинуваченого колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 визначений судом першої інстанції вид покарання, але із застосуванням положень ст. 69 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 роки з реальним його відбуванням.

Колегія суддів вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись, ст. ст. 615, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2021року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання та звільнення від його відбування скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч.3 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Початок строку покарання ОСОБА_7 рахувати з 15.02.2024 року.

ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду на протязі 3-х місяців з моменту проголошення вироку, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .