Єдиний унікальний номер справи 623/4253/21
Провадження № 1-кп/185/342/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЄРДР за № 0000358 від 05.07.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого:

1) 20.08.2001 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2, ч.3 ст.140, ст.215-3, ч.2 ст.44, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, штраф 680 грн.;

2) 15.03.2002 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.296, ч.1 ст.194, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 12.01.2011 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

4) 15.02.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.296, ч.1 ст.122, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 28.02.2017 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

6) 21.03.2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі;

7) 27.04.2020 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі, звільнений 26.06.2020 по відбуттю строку покарання;

8) 16.09.2021 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, покарання не відбуте,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

05.07.2021 року приблизно о 10.30 години обвинувачений ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння транспортним засобом з метою збагачення, зайшов на територію неогородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , та при відсутності власника та інших осіб, таємно, усвідомлюючи, що його дії ніким не замічені, заволодів мопедом Suzuki Lets 2, що належить потерпілому ОСОБА_7 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 7016.40 гривень, після чого покинув місце злочину та розпорядився транспортним засобом на власний розсуд.

Крім того, точної дати та часу встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 у невстановленому місці зірвав рослини маку та дикорослі рослини коноплі, тим самим, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року, діючи умисно та протиправно, придбав особливо небезпечні наркотичні засоби, які приніс за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , - з яких у невстановленому місці виготовив особливо небезпечні наркотичні засоби: концентрат з макової соломи та канабіс, які зберігав для власних потреб, без мети збуту за вищевказаною адресою до 21.07.2021 року.

21.07.2021 року в період часу з 07.06 години до 09.12 години на підставі ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.07.2021 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_3 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області виявлено та вилучено: 18 полімерних пляшок з рідиною коричневого кольору, які є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом макової соломи загальною масою 62.2344 г, маса якої у перерахунку на суху речовину складає 5.3254 г, 4.1215 г, 2.8010 г, 2.0984 г, 3.5315 г, 3.4440 г, 2.6879 г, 4.5684 г, 2.0482 г, 4.6783 г, 2.6935 г, 5.0798 г, 2.2650 г, 2.3037 г, 2.2111 г, 1.7046 г, 2.1788 г, 8.4933 г, що є великим розміром, та 2 паперові згортки і картонну коробку з речовиною рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, загальною масою 5.8438 г, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0.3584 г, 0.4562 г та 5.0292 г, полімерну пляшку з металевою кришкою з нашаруванням речовини коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо-небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 0.5503 г, які обвинувачений ОСОБА_3 в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року, незаконно придбав, виготовив та зберігав за вищевказаною адресою, для власних потреб, без мети збуту.

Крім того, 22.09.2021 року приблизно о 12.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна з метою збагачення, через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 та, пошкодивши запірний пристрій дверей, проник до будинку, який розташований на території вказаного домоволодіння, з якого, за відсутності власника та інших осіб, діючи таємно, повторно, усвідомлюючи, що його дії ніким не помічені, з корисливих мотивів, викрав два алюмінієвих бідони вартістю 369 гривень та 500 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 869 гривень, після чого покинув місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані:

- за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за епізодом незаконного заволодіння мопедом потерпілого ОСОБА_7 ;

- за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту , якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, за епізодом вилучених наркотичних засобів в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого;

- за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за епізодом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, суду пояснив, що з місцевими працівниками поліції в нього склались напружені відносини після повернення додому з місць позбавлення волі. Всі інкриміновані злочини він не вчиняв, докази його винуватості були «сфабриковані». 05 липня 2021 року його зупинили поліцейські, сфотографували та пояснювали, що фото зроблено в якості статиста. На той час він дійсно був одягнутий в футболку червоного кольору та шорти синього кольору. Потерпілого ОСОБА_7 не знає та не може пояснити чому потерпілий його оговорює. Домоволодіння, де був викрадений мопед, знаходиться неподалік його місця проживання. Мопед потерпілого він не викрадав. На відеозаписах, наявних в матеріалах кримінального провадження, на яких зафіксований момент незаконного заволодіння мопедом потерпілого ОСОБА_7 , особа крадія одягнута в схожі на його речі, проте це не він. Ніякого мопеду під час обшуку в нього не було знайдено. Даний мопед не зареєстрований, його взагалі не існувало, запис з камери спостереження «постановочний», тому ніякого злочину взагалі не було. Під час проведення обшуку за місце його проживання він був присутнім, йому не дозволили покидати домоволодіння, проте протоколу його затримання не складали. Слідча дія фіксувалась на відеокамеру. На подвір`ї були знайдені полімерні пляшки об`ємом 1 л та 0.5 л з невідомою речовиною коричневого кольору, ці пляшки знаходились в місці, де зібрано сміття. Знайдені речовини йому не належать. Подвір`я в загальному користуванні, в будинку окрім нього проживає його матір, в інший частині домоволодіння проживає сусід ОСОБА_8 . Не виключає, що знайдені пляшки з речовиною та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, знайдений при вході в будинок, - могли бути підкинуті йому до цього. За останнім епізодом звинувачення може пояснити, що в день подій приблизно о 13.00 годині прийшов з метою позичити гроші до будинку потерпілого ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 . Потерпілий ОСОБА_5 був вдома, сказав, що грошей в нього немає, тому запропонував віднести 2 алюмінієвих бідони на сусідню вулицю до ОСОБА_9 , з яким він домовився про купівлю цих бідонів, та отримати від останнього 200 гривень. Він погодився, потерпілий ОСОБА_5 виніс за подвір`я за ворота ці молочні бідони, і він їх відніс до вказаного чоловіка, який віддав йому 200 гривень. Вважає, що потерпілий ОСОБА_5 перебуває у змові з поліцією, оскільки у нього кум працює водієм в місцевому відділі поліції, тому говорить неправду, оговорює його. В останньому слові наполягав на його виправданні.

Потерпілий ОСОБА_5 під час допиту повідомив, що 22.09.2021 року разом з сином в першій половині дня поїхали на ринок. Повертаючись додому, по вулиці він побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , у якого в руках нічого не було. Коли зайшли на подвір`я, то він побачив, що були відчинені вхідні двері в будинок, запірний пристрій був зламаним. Він одразу подзвонив в поліцію. З житлового приміщення були викрадені належні йому алюмінієві бідони: один з них був пристосований для виготовлення самогону, інший був без кришки. Переглянувши у сусіда відеозапис з камери вуличного спостереження, він побачив обвинуваченого ОСОБА_3 з викраденими бідонами. Його речі були виявлені працівниками поліції у мешканця сусідньої вулиці Оганесяна. Ніякої домовленості про продаж цих бідонів останньому, участь у цьому обвинуваченого, добровільну передачу ОСОБА_3 цих металевих предметів, - категорично заперечує. До поліції він звернувся лише після виявлення факту крадіжки. Ніяких домовленостей чи перемовин з поліцією задля притягнення ОСОБА_3 за фактом крадіжки його майна не було.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, за повідомленням сторони обвинувачення потерпілий перебуває за кордоном у зв`язку з військовою агресією.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що після отримання повідомлення про викрадення мопеду він разом з іншими поліцейськими прибули на місце злочину. Переглядаючи відеозапис з камери вуличного спостереження, зроблений неподалік від двору, звідки було викрадено мопед, було встановлено, що це зробила особа чоловічої статті, одягнута в червону футболку та сині шорти. Далі під час відпрацювання прилеглої до місця злочину території на трасі він побачив ОСОБА_3 , який спілкувався з поліцейським та за одягом був схожий на крадія. Він сфотографував обвинуваченого на свій мобільний телефон, він був одягнутий в футболку червоного кольору та шорти синього кольору. На відеозаписі, на якому зафіксований момент незаконного заволодіння мопедом, він за одягом впізнає обвинуваченого.

Під час допиту свідок ОСОБА_11 пояснив, що в липні 2021 року він звернувся до поліції з заявою про викрадення мопеду. Коли поліцейські показали фотографії ймовірних підозрюваних, він вказав на фотографію обвинуваченого та пояснив, що цей чоловік його ледве не збив, коли він йшов по вулиці П`єра Береговуа м.Ізюма. Це було в денний час доби до обіду в липні 2021 року. Обвинувачений їхав на мопеді, був без шолома, одягнутий був у футболку червоного кольору та шорти синього кольору, на голові була кепка. Мопед був темно-зеленого кольору без номерних знаків. Обвинувачений проїжджав в попутному напрямку з ним, кермом зачепив його по руці, обернувся, саме в цей момент він розгледів обличчя обвинуваченого. ОСОБА_3 не зупинився та поїхав далі по вулиці.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що проживає по сусідству з обвинуваченим в будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок поділений на двох власників: він проживає з дружиною в домоволодінні АДРЕСА_4 . Вхід до кожного домоволодіння окремий, між земельними ділянками встановлений паркан. До домоволодіння обвинуваченого вільного доступу з його земельної ділянки немає. Виявлені під час обшуку в липні 2021 року наркотичні речовини йому не належать. Ні він, ні його дружина ніколи не вживали наркотиків. Обвинуваченого може охарактеризувати з негативної сторони, останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з необхідністю встановлення достовірності письмових доказів, судом досліджений:

- зведений витяг з кримінального провадження №0000358, щодо внесення 05.07.2021 року, 21.07.2021 року, 23.09.2021 року Ізюмським РУП ГУНП в Харківській області відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.289, ч.2 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, за фактом незаконного заволодіння 05.07.2021 року мопеду ОСОБА_7 ; за фактом виявлених та вилучених в ході обшуку 21.07.2021 року в домоволодінні АДРЕСА_1 речовин, схожих на наркотичні засоби; за фактом таємного викрадення 22.09.2021 року з будинку АДРЕСА_3 двох алюмінієвих бідонів, що належать ОСОБА_5 /т.2 а.п.3-5/;

- постанова про створення групи слідчих від 05.07.2021 року, якою визначена група слідчих для здійснення досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння мопеду ОСОБА_7 /т.2 а.п.6/;

- доручення начальника Ізюмського РУП від 08.07.2021 року про створення слідчо-оперативної групи в кримінальному провадженні за фактом незаконного заволодіння мопеду ОСОБА_7 /т.2 а.п.7-9/;

- постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 22.07.2021 року, згідно якої з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння мопедом ОСОБА_7 були виділені в копіях матеріли за фактом вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України: ухвала слідчого судді про проведення обшуку та протокол обшуку за місцем проживання обвинуваченого /т.2 а.п.61-63/;

- постанова про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 28.07.2021 року, відповідно до якої за фактом незаконного заволодіння мопедом потерпілого ОСОБА_7 дії обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з непогашеною судимістю останнього за аналогічний злочин були перекваліфіковані з ч.1 на ч.2 ст.289 КК України /т.2 а.п.57/;

- постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 16.09.2021 року, згідно якої прокурором були об`єднанні в одне кримінальне провадження матеріли досудових розслідувань за фактом незаконного заволодіння мопедом ОСОБА_7 та за фактом вилучених в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого наркотичних засобів /т.2 а.п.58-60/;

- постанова в.о. керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку досудового розслідування від 23.09.2021 року, якою було продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадження до трьох місяців до 28.10.2021 року /т.2 а.п.79-81/;

- постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 28.09.2021 року, згідно якої прокурором були об`єднанні в одне кримінальне провадження матеріли досудових розслідувань за фактом незаконного заволодіння мопедом ОСОБА_7 , за фактом вилучених в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого наркотичних засобів та за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_5 /т.2 а.п.82-84/.

Крім наведених показань потерпілих та свідків провадження, процесуальних рішень, судом були досліджені наступні письмові докази:

- рапорт інспектора Ізюмського РУП від 05.07.2021 року, згідно якого о 11.37 годині 05.07.2021 року отримано повідомлення зі служби «102» про викрадення мопеду «Сузукі» ОСОБА_7 /т.2 а.п.10-11/;

- протокол огляду місця події від 05.07.2021 року, відповідно до якого була оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_5 , яка не огороджена парканом. Зі слів потерпілого ОСОБА_7 з тильної сторони ближче до рогу будинку приблизно о 09.00 годині він залишив мопед Suzuki Lets 2, ключі від якого знаходились на даху льоху неподалік. В ході огляду нічого не було виявлено та не вилучено /т.2 а.п.13-15/;

- протокол огляду речей від 05.07.2021 року, згідно якого слідчим був оглянутий ноутбук власників будинку АДРЕСА_6 , на робочому столі якого наявний відеофайл запису з камери відеоспостереження, що встановлена на будинку та оглядає дорогу вказаної вулиці. Даний файл був скопійований на диск. За поясненнями власників подружжя ОСОБА_13 час на записі відрізняється від реального часу на 1 годину вперед /т.2 а.п.17/;

- протокол огляду речей від 07.07.2021 року, відповідно до якого за участі потерпілого ОСОБА_7 був оглянутий відеозапис з камери домоволодіння АДРЕСА_6 . При відтворенні відеофайлу на відмітці часу «10:38» 05.07.2021 року по вулиці проходить чоловік, одягнений у білу кепку, червону футболку та сині шорти, чорну сумку через плече з пакетом в лівій руці, який рухається в бік будинку потерпілого та повертає на територію вказаного домоволодінні. На відмітці часу «10:42» 05.07.2021 року вказаний чоловік виїжджає на мопеді з території домоволодіння потерпілого та рухається в бік траси по вул.П`єра Береговуа. Потерпілий ОСОБА_7 впізнав на відтвореному записі територію свого домоволодіння, звідки було викрадено його мопед, сам мопед Suzuki Lets 2 та чоловіка, який його викрав, вказавши, що це « ОСОБА_14 », оскільки в цьому одязі він його бачив вранці цього ж дня до вчинення злочину. При перегляді відеозапису в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини /т.2 а.п.18-19/;

- протокол огляду речей від 07.07.2021 року, згідно якого на стадії досудового розслідування був оглянутий телефон свідка ОСОБА_10 , в папці галерея якого був збережений фотознімок обвинуваченого ОСОБА_3 . За поясненнями свідка 05.07.2021 року о 14.32 годині під час відпрацювання прилеглої території до місця вчинення злочину, на узбіччі автодороги «Київ-Харків-Довжанський» оперуповноваженим був зупинений ОСОБА_3 , який був одягнутий в червону футболку, сині шорти, при собі мав чорну сумку, яка була одягнута через плече. Після огляду фотозображення було скопійовано /т.2 а.п.20-21/;

- ухвала слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.07.2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - де проживає обвинувачений ОСОБА_3 /т.2 а.п.22-24/;

- протокол обшуку від 21.07.2021 року, відповідно до якого в присутності понятих була проведена слідча дія за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 . На подвір`ї в напівзруйнованій споруді виявлено: 9 прозорих полімерних пляшок з рідиною коричневого кольору різних об`ємів; деформовану полімерну пляшку з металевою кришкою з отворами на горловині з нашаруванням коричневого кольору; паперовий згорток з подрібленою речовиною рослинного походження; картону коробку з рослиною у висушеному стані, схожу на рослину коноплі. На подвір`ї в кущах біля стіни напівзруйнованої господарчої будівлі виявлено 9 полімерних пляшок з рідиною. При вході в будинок під навісом над дверима виявлено паперовий згорток, в якому речовина в сухому та подрібленому стані. В будинку виявлено шорти синього кольору з логотипом та надписом «Adidas», футболку червоного кольору з надписом «Adidas», сумку чорного кольору. Всі виявлені речі були вилучені /т.2 а.п.25-30/;

- копія талону на скутер «Сузукі» чорного кольору /т.2 а.п.31/;

- протоколи пред`явлення речей для впізнання від 22.07.2021 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_7 вказав на шорти синього кольору та футболку червоного кольору, в яких 05.07.2021 року приблизно о 09.00 годині був одягнутий обвинувачений ОСОБА_3 , коли потерпілий його побачив неподалік вул.П`єра Береговуа /т.2 а.п.32-35, 36-39/;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 вказав на фотографію обвинуваченого та зазначив, що ця особа за прізвиськом « ОСОБА_16 » 05.07.2021 року проїжджала повз нього по вул.П`єра Береговуа на мопеді /т.2 а.п.40-41/

- протоколи пред`явлення речей для впізнання від 30.07.2021 року, згідно яких свідок ОСОБА_15 вказав на футболку червоного кольору та шорти синього кольору, в яких 05.07.2021 року був одягнутий обвинувачений ОСОБА_3 /т.2 а.п.42-44, 45-47/;

- постанова про визнання речовим доказом шортів синього кольору з логотипом та надписом «Adidas», футболки червоного кольору з надписом «Adidas», сумки чорного кольору та передачу на зберігання до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області /т.2 а.п.48-49/;

- висновок експерта судової автотоварознавчої експертизи від 28.07.2021 року, відповідно до якого середня ринкова ціна транспортного засобу мопеда марки Suzuki Lets 2 станом на 05.07.2021 року становить 7016.40 гривень /т.2 а.п.51-56/;

- рапорт інспектора Ізюмського РУП, згідно якого 21.07.2021 року о 12.16 годині надійшов рапорт поліцейського про те, що в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 були виявлені та вилучені речовини, схожі на наркотичні засоби /т.2 а.п.64/;

- ухвала слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.07.2021 року, якою було заарештовано вилучені за місцем проживання обвинуваченого речовини, схожі на наркотичні, ємкості та полімерну пляшку з металевою кришкою з дірками та нашаруванням коричневого кольору /т.2 а.п.66-67/;

- висновок експерта за результатами судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів від 07.09.2021 року, відповідно до якого надані на дослідження рідини об`ємом 681 мл, 551 мл, 351 мл, 261 мл, 496 мл, 481 мл, 411 мл, 631 мл, 251 мл, 579 мл, 348 мл, 621 мл, 302 мл, 313 мл, 331 мл, 286 мл, 271 мл, 1067 мл, - містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи. Маса концентрату з макової соломи (у перерахунку на суху речовину) склала: 5.3254 г, 4.1215 г, 2.8010 г, 2.0984 г, 3.5315 г, 3.4440 г, 2.6879 г, 4.5684 г, 2.0482 г, 4.6783 г, 2.6935 г, 5.0798 г, 2.2650 г, 2.3037 г, 2.2111 г, 1.7046 г, 2.1788 г, 8.4933 г. Надані на дослідження речовини масою: 0.4051 г, 0.4954 г, 5.7322 г є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовини склала 0.3584 г, 0.4562 г, 5.0292 г. Нашарування речовини, що знаходиться на внутрішній поверхні полімерної пляшки з металевою кришкою містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) склала 0.5503 г /т.2 а.п.70-75/;

- постанова про визнання речовими доказами від 08.09.2021 року 18 полімерних пляшок з рідиною коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломки, загальною масою 62.2335 г; 2 паперових згортків та картонної коробки з наркотичним засобом канабіс, загальною масою 6.6327 г; полімерної пляшки з металевою кришкою з нашаруванням, яке містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, масою 0.5503 г, та передачу цих речей на зберігання до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області /т.2 а.п.77-78/;

- рапорт помічника чергового Ізюмського РУП від 22.09.2021 року, згідно якого о 12.57 годині цього ж дня надійшло повідомлення зі служби «102» про викрадення з будинку №3 по вул.Радіо м.Ізюм речей ОСОБА_5 /т.2 а.п.86/;

- протокол огляду місця події від 22.09.2021 року, відповідно до якого за письмовою згодою власника будинку ОСОБА_5 слідчим було оглянуто місце злочину: домоволодіння АДРЕСА_3 , яке огороджено парканом. Запірний пристрій на вхідних дверях до будинку відсутній, наявні сліди вдавлення деревини внаслідок дії тупого твердого предмету на коробі та дверях в місці розташування запірного пристрою. Зі слів потерпілого ОСОБА_5 з кухні було викрадено алюмінієвий бідон з кришкою на 40 л, з житлової кімнати було викрадено ще один алюмінієвий бідон без кришки на 40 л /т.2 а.п.87-88/;

- протокол огляду місця події від 23.09.2021 року, згідно якого під час проведення досудового розслідування за участі потерпілого ОСОБА_5 та за письмовою згодою власника ОСОБА_17 будинку було оглянуто біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , - два алюмінієвих бідони, один з яких без кришки. За поясненнями ОСОБА_17 , 22.09.2021 року він придбав за 200 гривень ці предмети у невідомого чоловіка. В ході проведення слідчої дії були вилучені два алюмінієвих бідона /т.2 а.п.90-91/;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 серед запропонованих фотографій вказав на фотографію обвинуваченого ОСОБА_3 та зазначив, що у цієї особи 22.09.2021 року він придбав два алюмінієвих бідони /т.2 а.п.92/;

- ухвала слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.09.2021 року, якою накладено арешт на 2 алюмінієвих бідони об`ємом по 40 л /т.2 а.п.94-95/;

- постанова про визнання речовими доказами від 29.09.2021 року, якою 2 алюмінієвих бідони об`ємом по 40 л визнано речовим доказом та передано на збереження до Ізюмського РУП /т.2 а.п.96/;

- розписка потерпілого ОСОБА_5 про отримання 2 алюмінієвих бідонів /т.2 а.п.97/;

- висновок експерта за результатами товарознавчої експертизи від 25.09.2021 року, згідно якого вартість 2 алюмінієвих бідонів об`ємом 40 л, один з яких з кришкою, складає 869 гривень /т.2 а.п.99-101/.

Судом за клопотанням обвинуваченого була витребувана інформація з територіального сервісного центру МВС про реєстрацію транспортного засобу: мопеду «Suzuki», що належить потерпілому ОСОБА_7 . За отриманою інформацію вказаний транспортний засіб не зареєстрований. /т.2 а.п.249/.

Стороною обвинувачення був наданий лист начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 08.08.2023 року про неможливість забезпечення огляду в судовому засіданні речових доказів в даному кримінальному провадженні у зв`язку із знищенням їх під час окупації. За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження /т.3 а.п.34/.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.02.2022 року було доручено співробітникам ДБР провести перевірку зазначеним обвинуваченим ОСОБА_3 обставин щодо застосування в даному кримінальному провадженні до нього психологічного впливу під час проведення досудового розслідування та перебування обвинуваченого в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» /т.1 а.п.128-130/.

22.09.2023 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, було відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст.365 КК України та внесені відомості до ЄРДР за викладеними обвинуваченим обставинами /т.1.а.п.12-13/.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 30.10.2023 року кримінальне провадження за ч.2 ст.365 КК України за викладеними обвинуваченим обставинами під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України /т.3 а.п.16-17/.

Суд, проаналізувавши показання обвинуваченого про його непричетність до інкримінованих злочинів та необхідністю виправдання, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження, зокрема з показаннями потерпілого, свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертиз, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч.2 ст.289, ч.2 ст.309 КК, ч.3 ст.185 КК України, - робить висновок про те, що наведені судом докази, окрім показань обвинуваченого, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого, окрім показань останнього, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_3 про його непричетність до незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_7 , інсценування цього злочину задля притягнення його до кримінальної відповідальності, - були перевірені судом та не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

05.07.2021 року одразу після викрадення мопеду потерпілий ОСОБА_7 звернувся з заявою про вчинений злочин до поліції, про що свідчить рапорт поліцейського. Оглядаючи місце злочину, поліцією були виявлені камери відеоспостереження на сусідньому домоволодінні, на яких зафіксовані обставини викрадення мопеду. Оглядаючи дані відеозаписи, потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що на цьому відеозаписі зафіксоване незаконне заволодіння його транспортним засобом саме обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки потерпілий знайомий з останнім, і вранці до викрадення мопеду він бачив обвинуваченого в такому ж одязі: білій кепці, червоній футболці, синіх шортах, - що і крадій на відеозаписі. В подальшому в день вчинення злочину при відпрацюванні прилеглої до місця злочину території свідком поліцейським ОСОБА_10 , який вже на той час переглянув запис з камер відеоспостереження викрадення мопеду та мав певні ознаки підозрюваного у вчинені злочину, зокрема одяг, був сфотографований обвинувачений ОСОБА_3 , одягнутий в червону футболку та сині шорти. Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 , який їхав на мопеді по вулиці м.Ізюма, він бачив в день вчинення крадіжки мопеда потерпілого ОСОБА_7 , звернув увагу на обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 під час руху на мопеді зачепив його. Дані показання свідка ОСОБА_15 були підтвердженні останнім на стадії досудового розслідування під час впізнання особи обвинуваченого за фотознімками. Під час пред`явлення речей для впізнання і потерпілий ОСОБА_7 , і свідок ОСОБА_15 вказали на одяг, в який був вдягнутий обвинувачений ОСОБА_3 під час викрадення мопеду потерпілого ОСОБА_7 . Речі, які оглядались потерпілим та свідком під час впізнання, були вилучені під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого.

Коли суд досліджував проколи слідчих дій, обвинувачений ОСОБА_3 висловив заперечення про те, що вилучені під час обшуку за місцем його проживання речі: шорти синього кольору та футболка червоного кольору, та які надавались для впізнання потерпілому та свідку, - схожі на одяг особи, яка на відеозаписі здійснює крадіжку мопеду, та одяг, який був на ньому під час фотографування поліцейським 05.07.2021 року, проте ця одежа містить різниці по смугах та розташуванні емблеми. Разом з тим, суд зазначає, що потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_15 . 05.07.2021 року бачили обвинуваченого ОСОБА_3 швидко та пригадали лише колір та вид одягу обвинуваченого і під час слідчих дій нічого не зазначали про наявність чи відсутність білих смуг чи розташування логотипа «адідас». Про такі дрібниці лише може бути відомо особі, яка вчиняла злочин та чітко пригадує індивідуальні ознаки своєї одежі.

Під час промови в судових дебатах обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що свідок ОСОБА_15 бачив, що він керує мопедом зеленого кольору, а колір викраденого мопеду потерпілого ОСОБА_7 чорний. Він дійсно користувався на час інкримінованих подій мопедом знайомого, який зеленого кольору та схожий візуально, хоча іншої марки «Хонда Діо», що в сукупності вказує на непричетність його до викрадення мопеду. Суд також уважно проаналізував показання свідка ОСОБА_15 , який під час допиту зазначав, що колір мопеда, на якому обвинувачений його зачепив в день інкримінованих подій, був саме темно-зеленого кольору, саме таким він сприйняв цей колір. На відеозаписі, на якому зафіксований момент викрадення мопеду, колір транспортного засобу темний: чорний чи темно-зелений. Крім того, схожість мопедів потерпілого ОСОБА_19 марки «Suzuki Lets 2» та мопеду знайомого обвинуваченого марки «Хонда Діо» може оцінити лише особа, яка мала змогу користуватись цими двома транспортними засобами.

Обвинуваченим ОСОБА_3 були висловлені заперечення, що викрадений мопед потерпілого не зареєстрований, тому «не існує», та не був знайдений у нього під час обшуку, тобто не є предметом злочину.

Згідно примітки до ст.286 КК України, під транспортними засобами в цій статті та ст.289 КК України слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено. Отже, будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів. Мопед з об`ємом двигуна 49 куб.см у розумінні примітки ст.286 КК є транспортним засобом, а отже є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 КК. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у свій постанові від 01.03.2018 року в справі № 278/3362/15-к (провадження № 51-877км18). Будь-яких обмежень визначення транспортним засобом, пов`язаних з реєстрацією, вимоги ККУ чи інші нормативно-правові акти не містять.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_3 про його непричетність до незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту, а виявлені в ході обшуку наркотичні речовини були підкинуті поліцією чи-то сусідами, йому не належать - були перевірені судом та не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Зазначену слідчу дію було проведено 21 липня 2021 року з метою відшукання одягу та мопеду, який був викрадений у потерпілого ОСОБА_7 , в присутності обвинуваченого, його матері, понятих з безперервною фіксацією обшуку на відеокамеру. До протоколу слідчої дії долучений запис слідчої дії. При перегляді відеозапису обшуку в судовому засіданні судом було встановлено, що під час слідчої дії постійно та безперервно велась відеозйомка, яка фіксувала хід проведення обшуку, відшукання одягу, сумки та наркотичних речовин. Учасники слідчої дії постійно перебували в полі фіксації відеокамери. Виявлені наркотичні речовини були заховані та не були очевидними. Заховати виявлені речовини та в такій кількості (18 полімерних пляшок з концентратом макової соломки, 2 паперових згортка та картонну коробку з канабісом, пристрій для вживання канабісу) в різних частинах домоволодіння непомітно під час здійснення слідчої дії під відеофіксацію неможливо. Всім учасникам, зокрема обвинуваченому, були роз`яснені їх права та обов`язки, надавалась можливість надати свої зауваження, заперечення чи висловити про наявність тиску. Протокол обшуку підписали учасники процесуальної дії, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень. Матеріали кримінального провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол обшуку від 21.07.2021 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статтям 104, 105 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами та в порядку, передбаченими ст.234 цього Кодексу, з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури проведення обшуку, та процесуальних гарантій, що виключає обґрунтовані сумніви щодо неправомірного отримання доказів в ході обшуку. Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст.86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст.87 цього Кодексу, для визнання протоколу обшуку недопустимим доказом.

Не знайшли підтвердження показання обвинуваченого в частині того, що виявлені в ході обшуку наркотичні речовини належать сусіду ОСОБА_20 чи були «підкинуті» поліцією до цього, оскільки допитаний в якості свідка сусід ОСОБА_12 спростував цю версію. Свідок зазначив, що домоволодіння обвинуваченого з прилеглою територією огороджено парканом, вільного доступу до подвір`я обвинуваченого немає, таким чином зайти непомітно на подвір`я з 18 полімерними пляшками, двома згортками та картонною коробкою з наркотичними речовинами, полімерною плішкою з залишками наркотичної речовини, заховати ці речі в різних частинах домоволодіння неможливо. Свідок підтвердив, що ніякого відношення до виявлених наркотичних речовин ні він, ні члени його родини, не мають.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про непричетність його до вчинення крадіжки алюмінієвих бідонів з будинку потерпілого ОСОБА_5 , а існування домовленості про позику між ним та потерпілим, перенесення цих бідонів та продаж за 200 гривень свідкові ОСОБА_17 , можливе інсценування інкримінованого злочину поліцією, - були спростовані в суді:

- показаннями самого потерпілого ОСОБА_5 , який зазначив, що в день вчинення крадіжки він бачив обвинуваченого ОСОБА_3 неподалік свого будинку. Коли повернувся до будинку, то виявив, що до оселі незаконно проникли, зламавши замок на вхідних дверях. З будинку були викрадені металеві бідони, тому одразу потерпілий звернувся до поліції. Ніякого дозволу забирати це майно, прохань чи домовленостей про продаж цих бідонів свідкові ОСОБА_17 , - потерпілий обвинуваченому ОСОБА_3 не здійснював. Мети притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності, або оговорити чи іншим чином вплинути на долю обвинуваченого, - у потерпілого не було;

- рапортом помічника чергового Ізюмського РУП від 22.09.2021 року, згідно якого через годину з моменту вчинення крадіжки надійшло повідомлення зі служби «102» про викрадення з будинку речей ОСОБА_5 , тим самим спростовуючи показання обвинуваченого про інсценування злочину;

- протоколом огляду місця події, під час якого були виявлені ознаки проникнення до будинку потерпілого ОСОБА_5 , звідки було викрадено два алюмінієвих бідони, що об`єктивно спростовує показання обвинуваченого в частині домовленості між ним та потерпілим ОСОБА_5 про позику грошових коштів та доводить факт проникнення до житла потерпілого, звідки було викрадено майно останнього;

- протоколом огляду, під час якого за місцем проживання свідка ОСОБА_17 було оглянуто два алюмінієвих бідони потерпілого ОСОБА_5 та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_17 , відповідно до якого свідок вказав на фотографію обвинуваченого ОСОБА_3 та зазначив, що у цієї особи 22.09.2021 року він придбав два алюмінієвих бідони. Під час вказаних слідчих дій свідок ОСОБА_17 нічого не повідомляв слідчому про те, що куплені ним алюмінієві бідони у обвинуваченого ОСОБА_3 належать потерпілому ОСОБА_5 , і що він до цих подій домовився їх придбати у потерпілого ОСОБА_5 .

Щодо різниці показань потерпілого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування та під час допиту в суді, про що зазначив обвинувачений в промові в судових дебатах, суд зазначає, що потерпілі, свідки кримінального провадження допитуються безпосередньо судом в судовому засіданні. Саме такі показання є джерелом доказу, що оцінюється судом в нарадчій кімнаті при ухвалені остаточного рішення в кримінальному провадженні. Надані під час досудового розслідування показання вказаних учасників судом не оцінюються, а різниця цих показань - це підстава для відкриття кримінального провадження та проведення компетентним органом досудового розслідування за даним фактом досудового розслідування.

Не знайшли викладені обвинуваченим обставини про недозволені методи ведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. За скаргами обвинуваченого на дії поліцейських, отриманих під час проведення підготовчого судового зсідання, було відкрито кримінальне провадження, в ході досудового розслідування слідчий не встановив в діях поліцейського ознак кримінального провадження, у зв`язку з чим кримінальне провадження було закрито.

До показань обвинуваченого ОСОБА_3 , отриманих в судовому засіданні, суд відноситься критично та визначає це способом захисту останнього від висунутого обвинувачення, спробою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинене. Висунуті звинувачення ОСОБА_3 на адресу поліцейських Ізюмського РУП суд вважає помстою обвинуваченого за його затримання та викриття у вчиненні злочинів.

Ствердження захисника обвинуваченого про необхідність визнання отриманих під час допиту показань потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_15 недопустимим доказом у зв`язку з наявністю протиріч з показаннями цих учасників на стадії досудового розгляду, - не передбачені КПК України. Підстави для визнання доказу недопустимим визначені в ст.87 КПК України. Вказані учасники були безпосередньо допитані в судовому засіданні, процедура допиту та отримання вказаних доказів була не порушена. Будь-яких підстав, визначених в ст.87 КПК України, для визнання показань потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_15 недопустимим доказом не встановлено.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, віднесення їх до категорії нетяжкого та тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, судимості не погашені, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.

Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив один з інкримінованих злочинів в період невідбутого покарання за попереднім вироком, не працює, відсутності пом`якшуючих його покарання обставин, наявності обтяжуючої покарання обставини, висновку органу пробації, - суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що також закріплено в ч.2 ст.65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , відбувши покарання за вчинення, зокрема аналогічних злочинів, будучи особою, раніше неодноразово судимою, вчинив знову однотипні кримінальні правопорушення, зокрема останній за часом інкримінований злочин за ч.3 ст.185 КК України в період невідбутого покарання за попереднім вироком.

Крім того, ОСОБА_3 раніше вже звільнявся від відбуття покарання з іспитовим строком, втім висловлену довіру не виправдав, в період іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення, за які був засуджений до реального покарання із застосуванням ст.71 КК України.

Таким чином, незважаючи на неодноразове реальне відбуття обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та навіть за тяжких обставин його виправлення досягнуто не було, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та антисоціальну спрямованість його особи. З урахуванням наведеного, суд приходить висновку про неможливість досягнення щодо обвинуваченого ОСОБА_3 мети кримінального судочинства без реального відбуття ним призначеного покарання та про відсутність підстав для призначення останньому покарання із застосуванням ст.69 КК України, або застосування ст.75, 76 КК України.

Визначене судом покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України в пункті 25 своєї постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків. За сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.289 та ч.2 ст.309 КК України, за кожний злочин окремо, у вигляді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей КК України. Після чого визначити покарання за ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів. У відповідності вимог ст.70 ч.4 КК України, суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за інкриміновані злочини за ч.2 ст.289 та ч.2 ст.309 КК України (епізоди від 05.07.2021 року та 21.07.2021 року) приєднати частково невідбуте покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.09.2021 року, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини до постановлення зазначеного вироку. За вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.09.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 відбутого покарання не має.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ст.185 ч.3 КК України по епізоду крадіжки 22.09.2021 року, та, у відповідності вимог ст.71 ч.1 КК України, суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.09.2021 року, оскільки останній за часом інкримінований злочин обвинувачений ОСОБА_3 скоїв після постановлення зазначеного вище вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний у виді тримання під вартою.

У відповідності вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 з 30.09.2021 року до дня ухвалення вироку підлягає зарахуванню в строк покарання.

Під час проведення досудового розслідування проводились судово-автотоварознавча експертиза, експертиза матеріалів, речовин та виробів, судово-товарознавча експертиза, згідно звіту експерта та довідок на проведення експертиз було витрачено загалом 2731.48 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 2731.48 гривень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на 2 алюмінієвих бідони об`ємом по 40 л, - в даному провадженні після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.309 КК України і призначити покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.09.2021 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.09.2021 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання рахувати з 29.11.2023 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 30.09.2021 року до 29.11.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ДУВП (№4)» ОСОБА_3 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 2731.48 гривень.

Речові докази:

- шорти синього кольору з логотипом та надписом «Adidas», футболку червоного кольору з надписом «Adidas», сумку чорного кольору, які передані на зберігання до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та були знищені під час окупації - після набрання вироком законної сили знищити;

- 18 полімерних пляшок з рідиною коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломки, загальною масою 62.2335 г; 2 паперових згортка та картонну коробку з наркотичним засобом канабіс, загальною масою 6.6327 г; полімерну пляшку з металевою кришкою з нашаруванням, яке містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, масою 0.5503 г, які передані на зберігання до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, - після набрання вироком законної сили знищити;

- 2 алюмінієвих бідони об`ємом по 40 л, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.09.2021 року на 2 алюмінієвих бідони об`ємом по 40 л.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1