Провадження № 1-кс/686/8719/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ТОВ «Сіліцея-Поділля» щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

ТОВ «Сіліцея-Поділля», в особі директора ОСОБА_3 , звернулось до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 25.08.2023 року директор ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з повідомленням про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, однак, всупереч ст.214 КПК України, відомості до ЄРДР, за повідомленням ТОВ «Сіліцея-Поділля» про вчинення злочину, внесені не були. Тому, у скарзі ТОВ «Сіліцея-Поділля» просить: визнати протиправними дії посадової особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області та зобов`язати вказану посадову особу внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за поданою ОСОБА_3 заявою (повідомленням про кримінальне правопорушення) від 25.08.2023 р. про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Представник ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_5 , який клопотав про розгляд справи без його участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступного.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки №4330 та №852, вбачається, що дійсно 25.08.2023 р. директор ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 звертався до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. У вказаному повідомленні, яке було зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ХРУП 28.08.2023 р. за №14808, а, в подальшому, скеровувалось: до ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, де було зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ВПД №2 ШРУП 06.09.2023 року за №3379; до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де було зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ХРУП 04.10.2023 р. за №17274; до ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де було зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ВнП 09.10.2023 р. за №24184, директор ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 повідомляв, що: «цим повідомленням він заявляє про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме розтрати та заволодіння майном ТОВ «Сіліцея-Поділля», шляхом зловживання своїм службовим становищем. ОСОБА_4 в період з 10.01.2020 р. по 07.07.2023 р. була медичним директором ТОВ «Сіліцея-Поділля» та одночасно директором ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс», яке надавало ТОВ «Сіліцея-Поділля» бухгалтерські послуги за укладеними договорами. У зв`язку з необхідністю надання бухгалтерських послуг, ОСОБА_4 (під приводом їх надання), а також співробітникам ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» надавався доступ до банківського рахунку ТОВ «Сіліцея-Поділля». 31.07.2023 р. договірні відносини з ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» було розірвано та прийнято на посаду нового бухгалтера, яким, при проведенні розрахунків, було встановлено факт нецільового використання та розтрати належних ТОВ «Сіліцея-Поділля» коштів. Вказане підтверджується тим, що в період з 2021 р. по 2023 р., без відома посадових осіб ТОВ «Сіліцея-Поділля», були проведені оплати на користь сумнівних контрагентів за товари, які фактично відсутні на підприємстві. Також, проводилась виплата коштів у завищених розмірах за послуги, які фактично не надавались. Такі дії директора ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» ОСОБА_4 , а також інших посадових осіб, нанесли збитки ТОВ «Сіліцея-Поділля» у загальному розмірі більше 4000000 грн., що містить ознаки складу злочину, який передбачений ч.5 ст.191 КК України, суб`єктом якого може бути як особа, якій майно було ввірене чи у віддані якої воно перебувало, так і службова особа. ОСОБА_3 вважає, що з зазначених ним обставин, які підтверджені документально та які можуть бути встановлені в рамках проведеного досудового розслідування, вбачається наявність в діях директора ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» ОСОБА_4 , а також інших посадових осіб, ознак складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Більша частина первинних документів, які підтверджують злочинні дії ОСОБА_4 , а також інших посадових осіб ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» за вказаними ОСОБА_3 обставинами були вилучені в рамках кримінального провадження №0000122 від 10.03.2023 за ч.3 ст.362 КК України, що унеможливлює наразі їх надання органу досудового розслідування, який не позбавлений можливості з ними ознайомитись. В рамках вказаного кримінального провадження розслідується факт організації ОСОБА_4 протиправної схеми, спрямованої на отримання грошового відшкодування з державного бюджету, внаслідок несанкціонованого внесення недостовірних відомостей в медичну інформаційну систему Medics. З посиланням на ст.ст.55, 214 КПК України, директор ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 у повідомленні просив: прийняти та зареєструвати заяву про вчинення злочину; внести відомості до ЄРДР про вчинення директором ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» ОСОБА_4 , а також іншими посадовими особами, відносно ТОВ «Сіліцея-Поділля» злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та розпочати досудове розслідування; про результати розгляду цієї заяви повідомити за зазначеною заявником поштовою адресою.»

За результатом розгляду зазначеного повідомлення, директору ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 було скеровано лист №14601/121/122-2023 від 08.11.2023 р., який фактично свідчить про той факт, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за вказаним повідомленням, внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням (заявою) є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданому директором ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 повідомленні від 25.08.2023 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч.5 ст.191 КК України, оскільки це повідомлення не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, зі змісту вказаного повідомлення не вбачається, що у випадку, про який повідомляло ТОВ «Сіліцея-Поділля», в особі директора ОСОБА_3 , мало місце привласнення, розтрата або заволодіння певною особою саме чужим майном, також, не йдеться в означеному повідомленні про те, коли, де і хто саме з посадових осіб ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» здійснював оплати на користь сумнівних контрагентів за товари, які фактично не отримувались ТОВ «Сіліцея-Поділля», а також коли, де і хто проводив виплату коштів у завищених розмірах за послуги, які ТОВ «Сіліцея-Поділля» не надавались (не зазначав ОСОБА_3 й про те, хто, на його думку, є сумнівними контрагентами, та не конкретизував товарів, послуг, які, на його думку, були оплачені, однак надані не були)), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб, зокрема й директора ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» ОСОБА_4 за вказаною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи представника ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди заявника з діяльністю ОСОБА_4 одночасно на посаді медичного директора ТОВ «Сіліцея-Поділля» та директора ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс», а також з наданням, за твердженням заявника, доступу співробітникам ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс» до банківського рахунку ТОВ «Сіліцея-Поділля». Однак, ні повідомлення директора ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, ні долучені до цього повідомлення документи, жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на вказаних посадах, або ж інші співробітники ТОВ «Сіліцея Сервіс Плюс», протиправно привласнили або незаконно витратили саме чуже майно. До того ж, саме твердження представника ТОВ «Сіліцея-Поділля», викладене у його скарзі та в означеному повідомленні про вчинення, на його думку, ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, недостатнє для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив директору ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за повідомленням директора ТОВ «Сіліцея-Поділля» ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді на визнання протиправними дій чи бездіяльності певної посадової особи, чинний КПК України не містить.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженою особою Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку також йдеться у поданій ТОВ «Сіліцея-Поділля», в особі директора ОСОБА_3 , скарзі, тому у задоволенні цієї скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги ТОВ «Сіліцея-Поділля» на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя