печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

22.11.2023 року старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_7 за погодженням із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національно поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі не менше ніж 772 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 000 000 гривень та з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання про застосування запобіжного заходу обґрунтовується наступним.

Слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000668 від 26.04.2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді медичного директора КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», тобто обіймаючи посаду в комунальному підприємстві, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, згідно з положеннями примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Всупереч вимогам законодавства ОСОБА_6 , порушуючи обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 12.09.2023 року більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, у медичного директора КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_6 , що перебував на своєму робочому місці за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Перемоги, 14, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за вирішення питання про укладення та повну і своєчасну оплату договору купівлі-продажу товарів медичного призначення з ТОВ «Медсервіс Луцьк».

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи службовою особою, перебуваючи в приміщенні службового кабінету КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Перемоги, 14, з метою одержання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_10 , який є торговим представником ТОВ «Медсервіс Луцьк», про те, що укладення вказаного договору купівлі-продажу та подальша його оплата можлива за умови надання йому особисто неправомірної вигоди в розмірі 20% від загальної суми договору.

Після досягнення усіх істотних умов, на виконання раніше досягнутих домовленостей, 19.10.2023 між КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» в особі медичного директора ОСОБА_6 та ТОВ «Медсервіс Луцьк» укладено договір № 328 про закупівлю товарів, а саме пристрій для внутрішньокісткового доступу NIO (для дорослих) в кількості 75 шт., пристрій для внутрішньокісткового доступу NIO (для дітей) в кількості 10 шт., тренувальний комплект для внутрішньокісткового доступу (для дорослих та для дітей) в кількості 2 шт., загальною вартістю 598 890 грн.

На виконання умов зазначеного договору, на підставі видаткових накладних №№ 1,2 від 01.11.2023 та видаткової накладної № 3 від 09.11.2023 ТОВ «Медсервіс Луцьк» на адресу КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» здійснено поставку пристрою для внутрішньокісткового доступу NIO (для дорослих) в кількості 75 шт., пристрою для внутрішньокісткового доступу NIO (для дітей) в кількості 10 шт., тренувального комплекту для внутрішньокісткового доступу (для дорослих та для дітей) в кількості 2 шт., на загальною вартістю 598 890 грн., яка була повністю оплачена комунальним підприємством.

Після цього, 21.11.2023 приблизно о 17 год. 30 хв., медичних директор КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_6 перебуваючи у власному автомобілі марки «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Генерала Шухевича, 2, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за укладання з КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» договору № 328 від 19.10.2023 та його повну і своєчасну оплату, діючи умисно з корисливих мотивів, а саме надання йому 20% від вартості фактично поставлених товарів, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вимогу в сумі 119 778 грн., тобто 20% вартості фактично поставлених та оплачених комунальним підприємством товарів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.368 КК України а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

21.11.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22.11.2023 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри слідчим до клопотання про застосування запобіжного заходу долучено наступні докази:

- заява ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який підтвердив про обставини, які є предметом доказування у даному кримінальному провадженні;

- протокол огляду та вручення грошових коштів;

- протокол складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протокол обшуків, за результатами яких вилучено предмет неправомірної вигоди у сумі 119 778 грн.;

- протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а також інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Також в клопотання обґрунтовано наявністю ризиків визначених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, враховуючи позбавлення волі строком до 10 років за злочин, що йому інкримінується.

- знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження враховуючи те, що в рамках досудового розслідування не встановлено усі обставини та осіб причетних для кримінального правопорушення.

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні враховуючи те, що ОСОБА_6 отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу володіє інформацією про свідків та може незаконно впливати на них з метою надання останніми неправдивих свідчень для уникнення відповідальності, в тому числі шляхом надання порад та вказівок з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж.

- перешкоджати провадженню іншим чином у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

- вчинити інше корупційне кримінальне правопорушення з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі у зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_6 було вчинено провокацію злочину. Свої доводи обґрунтовували наступним.

Так, захисник звернув увагу суду, що ухвалою слідчого судді від 16 листопада 2023 року у справі №757/52556/23-к надано дозвіл старшому слідчому в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_7 на відшукання грошових коштів, що здобуті від злочинної діяльності у автомобілі ОСОБА_6 FORD FOCUS з д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим, відповідно до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу, протокол огляду та вручення грошових коштів складений оперуповноваженим УСР у Волинській області ДСР НПУ 21 листопада 2023 року о 09 год 25 хв., які того ж дня були передані ОСОБА_6 .

Відтак, захисники зазначають, що слідчий у кримінальному провадженні звернувся з клопотанням про обшук з метою вилучення грошових коштів до того, як грошові кошти були вручені конфіденційному співробітнику ОСОБА_11 .

Крім того, захисник ОСОБА_4 окремо звернув увагу суду на те, що у матеріалах, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу відсутня постанова прокурора стосовно контролю за вчиненням злочину та доручення слідчого або прокурора, яке надає оперуповноваженому повноваження на складення протоколу огляду та вручення грошових коштів конфіденційному співробітнику ОСОБА_11 .

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію своїх захисників та зазначив, що ніколи не вимагав від ОСОБА_11 грошових коштів у розмірі 20% від загальної суми договору купівлі-продажу з КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Зазначив, що вперше зустрівся з ОСОБА_11 21 листопада 2023 року після активних наполягань останнього.

Повідомив, що на момент 16 листопада 2023 року він перебував у закордонному відрядженні у зв`язку із виконанням службових обов`язків медичного директора КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», звідки повернувся лише 21 листопада 2023 року та до цього часу автомобіль FORD FOCUS з д.н.з. НОМЕР_1 перебував у користуванні іншої особи. Грошові кошти від ОСОБА_11 , були вручені ОСОБА_12 в руки при зустрічі 21.10.2023, від чого ОСОБА_6 рефлективно взяв такі кошти щоб повернути ОСОБА_11 та потягнувся до мобільного телефону для виклику поліції, після чого був затриманий співробітниками УСР у Волинській області ДСР Національної поліції України.

Вислухавши учасників кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вказує ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином слідчий суддя має перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Як визначає ЄСПЛ у справі «Чеботарі проти Молдови», за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя приходить до висновку, що долучені слідчим до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу докази не підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Зокрема, з долученого обсягу доказів неможливо встановити час, місце та обставини за яких у підозрюваного виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди за вирішення питання про укладення та повну оплату договору купівлі-продажу товарів медичного призначення з ТОВ «Медсервіс Луцьк».

Також неможливо пов`язати спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_10 , оскільки відсутня час та дата і деталі такого спілкування і відповідні матеріали негласних слідчих (розшукових) дій або інші докази, які могли б дати підстави вважати, що таке спілкування існувало.

Неможливо і встановити у який саме проміжок часу ОСОБА_6 досяг усіх істотних умов та домовленостей з ОСОБА_13 або іншими особами стосовно надання йому неправомірної вигоди за вчинення певних дій, оскільки такі відомості не зафіксовані у матеріалах клопотання.

Враховуючи зазначене слідчий суддя доходить до висновку, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас доводи сторони захисту про провокацію злочину слідчий суддя вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Слідчий суддя зазначає, що станом на 16 листопада 2023 року, а саме в день отримання ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу FORD FOCUS з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 орган досудового розслідування не міг знати місце передачі грошових коштів інакше як місце передачі грошових коштів було визначене органом досудового розслідування за власною ініціативою.

При цьому, протоколи негласних слідчих (розшукових) дій долучені до матеріалів клопотання підтверджують, що ініціатором зустрічі 21 листопада 2023 року був ОСОБА_11 , що узгоджується з показаннями наданими підозрюваним в судовому засіданні.

Ініціатива зустрічі саме з боку особи, залученої органом досудового розслідування до конфіденційного співробітництва в сукупності з наперед визначеним слідством місцем передачі грошових коштів дає слідчому судді підстави дійти до висновку про обґрунтованість доводів підозрюваного та його захисників про вчинення працівниками поліції провокації злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наводив визначення провокації, зокрема, дане ним у вирішенні по справі «Раманаускас проти Литви»: «Провокація з боку поліції відбувається в тих випадках, коли співробітники правоохоронних органів або особи, що діють за їх дорученням, не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності переважно пасивно, а впливають, підбурюють до вчинення злочину, яке інакше не було б скоєно, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази його здійснення і почати кримінальне переслідування ... ».

Положення ч. 3 ст. 271 КПК України вказують, що під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.4 ст.246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Згідно з ч. 7 ст. 271 КПК України встановлюються вимоги до постанови прокурора, які він зобов`язаний викласти у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, а саме:

1) викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину;

2) зазначити про застосування спеціальних імітаційних засобів.

Водночас виходячи з того, що у матеріалах клопотання, що обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу відсутня постанова прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що під час проведення контролю за вчиненням злочину не були дотримані гарантії запобігання провокації злочину встановлені КПК України.

Таким чином, прокурором за результатом розгляду клопотання не доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення. Водночас слідчим суддею за результатами розгляду клопотання встановлені обставини, які свідчать про наявність провокації злочину з боку правоохоронних органів. Вказані обставини є самостійною та безумовною підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є підставою для здійснення аналізу слідчим суддею наявності чи відсутності ризиків передбачених ст.177 КПК України на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

При цьому слідчий суддя дійшов до висновку, що ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні є абстрактними та здебільшого описані без прив`язки до попередньої поведінки ОСОБА_6 , його службового чи соціального становища, особистих зв`язків чи інших обставин, які могли б допомогти ОСОБА_6 перешкоджати досудовому розслідуванню.

Беручи до уваги послідовну практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя зазначає, що ризики під час запобіжного заходу не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є.

Також як вказує ЄСПЛ у справах «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в триманні під вартою відсутня.

Враховуючи вище викладене слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведені ризики передбачені ст.177 КПК України, оскільки останні не мають відомостей про попередню поведінку ОСОБА_6 або інших фактичних даних, що позбавляє можливості слідчого суддю оцінювати наявність або відсутність таких ризиків.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст.194 КПК України.

Враховуючи відсутність ризиків та обґрунтованої підозри слідчий суддя доходить висновку про необхідність постановлення ухвали про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1