Справа № 204/527/24
Провадження № 1-кс/204/161/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваної ОСОБА_4

за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області м. Сєверодонецька, маючої вищу освіту, працюючої на посаді виконуючої обов`язки директора Дніпровського інституту Приватного акціонерного товариства «Вищій навчальний заклад «Міжрегіональна академія Управління персоналом», раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2024 року слідча СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділенням поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 10.01.2024 3а ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 Кримінального кодексу України Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Наказу № 26-п від 29 грудня 2022 року, прийнято ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виконуючим обов?язки директора Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад» Міжрегіональна Академія управління персоналом» (в подальшому ДІ ПрАТ «ВНЗ» МАУП») з 2 січня 2023 по 30 червня 2023 року. 02.01.2023 на підставі Наказу № 1/к-тр призначено Кравцову Єлизавету Каредандульну тарної та фула, виконно бово ки з ок рікто 2, дорект за суміщенням посад. Також на підставі Наказу Nє 10-п від 30 червня 2023 року, продовжено строк трудового договору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виконуючому обов?язки директора Дніпровського інституту ПрАТ «ВНЗ» МАУП» з 1 липня 2023 по 1 липня 2024 року, на тій же посаді з посадовим окладом відповідно до штатного розпису Дніпровського інституту ПрАТ «ВН3» МАУП» Відповідно до Положення про Дніпровського інституту ПрАТ «ВНЗ» МАУП» в новій редакції, затвердженого рішенням Наглядової ради Положення про Дніпровського інституту ПрАТ «ВНЗ» МАУП» на підставі протоколу № 07 від 14.0248023 року срнии вірокремленим структурним підрозділом Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом». Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридичною особою приватного права визначається юридична особа, яка створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Відповідно до Статуту ПрАТ «ВНЗ» МАУП» в новій редакції, затвердженого Загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад» Міжрегіональна Академія управління персоналом» на підставі протоколу № 02 від 27.02.2020, Академія є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов?язки, бути позивачем і відповідачем у суді. Академія є приватним вищим навчальним закладом, а також будучи зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, маючи у своєму складі філії та відокремлені підрозділи, є юридичною особою приватного права. Посадовою інструкцією директора Дніпровського інституту, затвердженою В.о. директора ДІ ПрАТ «ВН3» МАУП»», визначено статус ОСОБА_4 , завдання та обов?язки, права і відповідальність як директора ДІ ПрАТ «ВНЗ» МАУП»» Зокрема, розділом 2 посадової інструкції на ОСОБА_4 покладено наступні обов?язки: - п.2.1. Здійснення організації та загальне керівництво всіма напрямами діяльності Інституту в межах чинного законодавства щодо організації та контролю навчально-виховного процесу, відповідно до ліцензій та сертифікатів про акредитацію, виданих Академії Міністерством освіти і науки України; - п.2.5. Вирішує адміністративно-господарські, навчально-педагогічні та навчально-методичні питання, які виникають у процесі діяльності Інституту. - п.2.6. Організовує навчально-виховний процес, здійснює контроль за його перебігом та результативністю. - п.2.8. Вживає заходи щодо забезпечення належної якості навчання, узагальнює показники успішності за кількісним складом здобувачів Інституту. - п.2.10. Контролює виконання працівниками Інституту їх посадових обов?язків. - п.2.14. Контролює розробку проектів положень про структурні підрозділи Інституту та відповідні посадові інструкції. - п.2.16. Контролює трудову дисципліну підпорядкованих осіб, ведення табелю робочого часу та звіту про науково-педагогічне навантаження. - п.2.17. Вносить пропозиції керівництву Академії щодо застосування морального чи матеріального заохочення, притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно з чинним законодавством. - п.2.19. Розпоряджається в установленому порядку майном Інституту. Розділом 2 посадової інструкції на ОСОБА_4 покладено наступні права: - п.3.1 Видавати розпорядження в межах своєї компетенції, візувати документи, які обов?язкові для виконання всіма підрозділами і співробітниками Інституту. - 3.3.Представляти Інститут в органах державної влади та місцевого самоврядування, організаціях, установах в Україні і за кордоном тільки за довіреністю, виданою Академією. Таким чином, ОСОБА_4 постійно обіймаючи у ДІ ПрАТ «ВНЗ» МАУП»» посаду виконувача обов?язків директора, пов?язану з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, в силу ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України є службовою особою, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є службовою особою, яка обіймає посаду у юридичній особі приватного права. у своїй діяльності Директор Інституту керується чинним законодавством України, Законом України «Про вищу освіту», Статутом Академії, Програмою забезпечення якості освіти у Прат «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом», наказами та розпорядженнями керівних органів і відповідних посадових осіб Академії, іншими нормативними актами Академії, цією посадовою інструкцією. Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , є студентом Дніпровського інституту Приватного акціонерного товариства «Вищий начальний заклад «Міжрегіональна академія Управління Персоналом» першого курсу групи ВШБдп-4-23Б1НПЗ (4.63) за спеціальністю Право. Так, у зв?язку із закінчення навчального року, в ДІ ПрАт «ВН3» МАУП» розпочалась екзаменаційно-залікова сесія, за результатами якої вирішується питання подальшого навчання в університеті. 28 вересня 2023 року приблизно о 12 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливо, ОСОБА_9 прибув до навчального закладу, розташованого на 2 поверсі за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 21, та направився до кабінету, де приймали документи на вступ до навчального закладу, де ОСОБА_10 , яка є замом декана, яка в ході спілкування з приводу здачі необхідних іспитів, повідомила що екзаменаційна сесія переноситься з 18.09.2023 на 02.10.2023, у зв?язку із технічним причинам. Також в ході розмови, остання повідомила, що ОСОБА_9 потрібно здати усі контрольні та курсову роботу, однак цього буде недостатньо, та ОСОБА_9 потрібно буде зібрати грошові кошти на закриття екзаменаційної сесії. Також вона повідомила, що інформацію про збір грошових коштів за складання сесії, їй стало відомо від керівництва «МАУП» а саме від директора ОСОБА_4 , що грошові кошти, необхідно зібрати до початку сесії тобто до 02.10.2023. ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , прийняв рішення про складання екзаменаційної сесії самостійно. В подальшому, 04.01.2024 в денну пору доби, в.о. директора ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пов?язаний із вимаганням такої вигоди, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що розташований на другому поверсі у приміщенні ДІ ПрАТ «ВНЗ» МАУП») за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 21, здійснила особистий прийом студента ОСОБА_9 , де під час розмови у завуальованій формі повідомила його про необхідність передачі їй грошових коштів в сумі 2500 тисячі гривень за успішне складання екзаменаційно-залікової сесії та окремо 500 гривень за успішний захист курсової роботи, а також викликала в останнього переконання, що після передачі грошових коштів з використанням власного авторитету та своїх повноважень забезпечить успішне складання ОСОБА_9 екзаменаційно-залікової сесії, та повідомила, що у разі відмови у наданні такої вигоди, останній буде відрахований з ДІ ПрАТ «ВНЗ» МАУП»/ В подальшому, 18.01.2024, приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 прийняла у своєму кабінеті в приміщенні навчального закладу ОСОБА_9 , який на виконання прийнятої нею обіцянки приніс грошові кошти в розмірі 3 000 грн. Діючи внаслідок попередньо сформованого вище вказаного умислу в інтересах начального закладу, протиправним шляхом та маскування незаконної діяльності, ОСОБА_11 вказала ОСОБА_9 , який приніс грошові кошти в розмірі 3000 грн., на необхідність передачі їй грошових коштів у блокнот. Після цього, ОСОБА_9 , з відома ОСОБА_4 , залишив грошові кошти в розмірі 3 000 грн. у блокноті чорного кольору, однак остання фактично не змогла розпорядитися неправомірною вигодою, оскільки в цей же день, приблизно о 14 год. 48 хв., була викрита працівниками правоохоронних органів. Своїми умисними діями, які полягають у вимаганні та одержанні як службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

19.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-2 КК України. Підозра відносно ОСОБА_4 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10.01.2024; - постановою про залучення особи до конференційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 10.01.2024; -протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.01.2024; - Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 19.01.2024; - Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 19.01.2024 року. - протоколом обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України від 19.01.2024. - заліково-екзаменаційною відомістю Nє 33-30-09-2023; - зведеною заліково-екзаменаційною відомістю студентів групи ВШБоп-4-23БІНПЗ (4.63) - заліково-екзаменаційною відомістю студента ОСОБА_9 Nє 7-04-01- 2024вгб3; - заліково-екзаменаційною відомістю студента ОСОБА_9 Nє 10-04-01- 2024 -вшибз від 04.01.2024. - іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрювана ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене нею кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію, остання може покинути території Дніпропетровської області та України. Можливість незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні. Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_4 відомі особисті дані та місце проживання свідка у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстава вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу як на свідків, з боку підозрюваного або його знайомих, підлеглих, з метою перешкоджання їх з?явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди за надання неправдивих свідчень на свою користь, в тому числі знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання вказаних осіб. Крім того, на даний час слідчим планується призначити судово технічну експертиза документів, з метою встановлення достовірності предмету вказаного злочину - неправомірної вигоди у розмірі 3 000 грн. ОСОБА_4 інкримінується саме вимаганні та одержанні нею як службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, що дає змогу незаконно впливати на вказаних осіб шляхом погроз та вмовлянь з метою схилення свідків до зміни показів або відмови від показів, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню. Можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаним ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. ОСОБА_4 з метою перешкоджання досудовому розслідуванню також зможе підшуковувати осіб, які нададуть вигідні для неї показання. У тому числі, ОСОБА_4 з використанням свого службового становища, може підробити або знищити документи, які мають суттєве значення для повного, об?єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

До початку засідання на електронну пошту суду надійшло клопотання адвоката про долучення до матеріалів справи клопотання президента ПрАТ «ВНЗ» МАУП» про передачу підозрюваної на поруки. Однак, дане клопотання не розглядалося у судовому засіданні, оскільки особа, яка заявила дане клопотання не з`явилася у судове засідання, як цього вимагають положення ст. 180 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання, просила обрати інший запобіжний захід.

Захисники підозрюваної у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що ризики не доведені належними доказами, та й сама підозра жодним чином не обґрунтована.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ст. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрювана ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , який навчається в закладі, де працює підозрювана.

Що стосується посилань захисників підозрюваної на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи критерії обґрунтованості підозри викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваної до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисників підозрюваної про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Однак, а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризику, наявність якого встановлена у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, позитивну характеристику, наявність постійного місця роботи, а також враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрювана може здійснювати незаконний вплив на свідка, що є її студентом, та враховуючи недоведеність прокурором та слідчим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти даному ризику, передбаченому ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 березня 2024 року наступні обов`язки:

-утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_9 ;

-прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора та суду) на визначений ними час;

- не відлучатися за межі м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Попередити підозрювану ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1