справа № 208/1687/22
№ провадження 1-кп/208/287/24
УХВАЛА

20 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000017 розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше неодноразово судимий за умисні злочини,

який обвинувачується по ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа, обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

По справі оголошені всі матеріали справи, допитані свідки обвинувачення та захисту, досліджено відеозаписи.

За клопотанням сторони захисту у справі призначено додаткову судово-медичну експертизу провадження якої триває.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має сталих соціальних зв`язків. ОСОБА_7 , як раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою заробітку коштів. Зазначені ризики є об`єктивними, і інший запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Адвокат заперечував проти клопотання прокурора. Наведені прокурором ризики об`єктивно не підтверджуються. Ніяких доказів, що ОСОБА_7 переховувався від слідства не наведено. ОСОБА_7 має постійне місце мешкання та досить усталені соціальні зв`язки, тривалий час перебуває під вартою. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на менш суворий. Обвинувачений підтримав думку свого адвоката.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ в рішеннях у справах «Лабіта проти Італії» та інших, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, в достатній мірі для вирішення клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі кримінальні правопорушення, відбував покарання у виді позбавлення волі. Переконливих даних, що обвинувачений має міцних соціальні зв`язки, суду не надано. Офіційного місця працевлаштування ОСОБА_7 не мав. Суд вважає про доведеність існування ризиків переховування ОСОБА_7 від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на які вказує прокурор у своєму клопотанні.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, так як навіть наявність соціальних зв`язків, не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням ризиків, описаних попередньо, які на цей час не зменшились та об`єктивно існують.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора, суд враховує наведені дані про обвинуваченого, сімейний стан, соціальні зв`язки, враховує тривалий час попереднього ув`язнення, який пов`язано виключно з об`єктивними причинами, та вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків і нівелювати встановлені ризики.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 17.02.2024 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1