ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/1200/16-к
Номер провадження 1-кп/950/12/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

03 жовтня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_2

при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження, № 0000826 від 02.11.2015 по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня-спеціальна, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 29.10.2015 перебував на навчанні в Маловисторопському коледжі СНАУ, розташованому по вул. Рибалка в с. М. Вистороп Лебединського району (теперішній Сумський район) Сумської області, куди в цей день близько 14:20 год. приїхав ОСОБА_5 поговорити із ним з приводу раніше виниклих між ними неприязних відносин. Близько 14:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на другому поверсі навчального корпусу Маловисторопського коледжу СНАУ, покликав ОСОБА_1 на розмову. Під час розмови із ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , діючи умисно, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів ногами по нижніх кінцівках, внаслідок чого потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: 2 синців по внутрішній поверхні лівого та правого стегна в середній третині, зелено-жовтого кольору, розміром 5х1,5см та 3х1см відповідно, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину не визнав. При цьому, ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття справи в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що клопотання, заявлене обвинуваченим, підлягає задоволенню.

Представник потерпілого вважає, що клопотання ОСОБА_1 є обґрунтованим, але просить при його вирішенні врахувати думку самого ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, чинній на час скоєння кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_1 ) встановлено строки давності у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Протиправне діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_1 , згідно зі ст. 12 КК України (в редакції, чинній на час скоєння такого діяння), класифікується як злочин невеликої тяжкості.

Таким чином, враховуючи те, що з дня скоєння кримінального правопорушення, минув строк давності, встановлений законом, в межах якого особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги, що перебіг давності у даному кримінальному провадженні не зупинявся та не переривався, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому суд зазначає, що згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Оскільки обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності, суд вважає, що невизнання ним вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не є правовою підставою для відмови в задоволенні заявленого клопотання. Так само не підлягає врахуванню й думка потерпілого ОСОБА_5 стосовно вирішення заявленого клопотання з вищенаведених мотивів.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

В частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 7 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31.03.1989 із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992, № 12 від 03.12.1997, який зауважив, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди в цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє можливості потерпілого звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства, що узгоджується з висновками Верховного Суд, викладеними у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к), суд вважає необхідним залишити цивільний позов у даній справі без розгляду, роз`яснивши ОСОБА_5 право звернення з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України ст. ст. 284-286, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000826 від 02.11.2015 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_7