Справа № 676/631/24
Провадження № 1-кп/676/164/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2024 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі головуючого: судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

у підготовчому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області розглянув угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0000101 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Іванівка Бориславського району Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянин України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 на посаді розвідника, у військкому званні старший солдат, не судимого, реєстраційний номер особової картки платника податків - НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 31.10.2023 року, у вечірній час, перебуваючи у м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області під час спільного відпочинку і вживання алкогольних напоїв із військовослужбовцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (матеріали відносно яких виділені в окремі провадження) увійшли у злочинну змову між собою і вирішили самостійно покласти на себе виконання невластивих для них функції правоохоронних органів щодо боротьби з розповсюдженням наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, застосовуючи при цьому фізичне насильство щодо осіб, які, на їх думку, займаються відповідною протиправною діяльністю.

Так, він діючи спільно за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (матеріали відносно яких виділені в окремі провадження), в період з 22.40 год. По 22.45 год.31.10.2023 року, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , не будучи працівником правоохоронного органу та не маючи законних підстав для перевірки перехожих на їх причетність до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, помітили громадянина ОСОБА_8 , підійшли до нього, розпочали конфлікт під надуманим малозначним приводом на підставі необґрунтованих звинувачень у вчиненні кримінальних правопорушень з розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин. Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у нехтуванні загальноприйнятими нормами поведінки та присвоєнні невластивих їм функцій боротьби зі злочинністю, діючи з особливою зухвалістю, під малозначним надуманим приводом, прагнучи протиставити себе окремим членам суспільства і самоствердитись за рахунок приниження інших, необґрунтовано звинуватили ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень з розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин, після чого ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), безпідставно наніс правою рукою один удар в область лівої частини обличчя потерпілого.

Після цього він, продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_7 . ОСОБА_6 (матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження), злочинного умислу, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у нехтуванні загальноприйнятими нормами поведінки та присвоєнні невластивих їм функцій боротьби зі злочинністю, діючи з особливою зухвалістю, під малозначним надуманим приводом, прагнучи протиставити себе окремим членам суспільства і самоствердитись за рахунок приниження інших, без відома та попередньої згоди співучасників, ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), дістав із кишені верхнього одягу заздалегідь заготовлений ним колюче-ріжучий предмет, зовні схожий на ніж, та тримаючи його у правій руці безпідставно наніс ним один удар в область правої передньої частини грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини справа, яке ускладнилось травматичним гемотораксом (кров в грудній клітині), що по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Він же, діючи спільно в громадському місці із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (матеріали відносно яких виділено в окремі кримінальні провадження) близько 00 год. 05 хв. 01.11.2023 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці, не будучи працівником правоохоронного органу та не маючи законних підстав для перевірки громадян на їх причетність до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, зайшли до під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де помітили раніше ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які виконували ремонтні роботи та розпочали із ними конфлікт під надуманим малозначним приводом. Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у нехтуванні загальноприйнятими нормами поведінки та присвоєнні невластивих їм функцій боротьби зі злочинністю, діючи з особливою зухвалістю, під малозначним надуманим приводом, прагнучи протиставити себе окремим членам суспільства і самоствердитись за рахунок приниження інших, необґрунтовано звинуватили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень з розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин, після чого, діючи спільними зусиллями, спираючись на допомогу та сприяння один одного, руками і ногами почали наносити удари в різні ділянки тіла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , завдавши фізичного болю, проте не спричинивши їм тілесних ушкоджень.

В цей же час з квартири АДРЕСА_5 , що знаходиться на першому поверсі, на сходинковий майданчик вийшов громадянин ОСОБА_11 , якого він спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (матеріали відносно яких виділено в окремі кримінальні провадження), продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у нехтуванні загальноприйнятими нормами поведінки та присвоєнні невластивих їм функцій боротьби зі злочинністю, діючи з особливою зухвалістю, під малозначним надуманим приводом, прагнучи протиставити себе окремим членам суспільства і самоствердитись за рахунок приниження інших, діючи спільно, повалили потерпілого не підлогу та руками і ногами почали наносити удари в різні ділянки тіла ОСОБА_11 , завдавши фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді саден на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синців на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Він же, близько 23 год. 31.10.2023 року будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою із військовослужбовцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (матеріали відносно яких виділено в окремі кримінальні провадження) на автомобілі таксі марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_3 вулицями м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, не будучи працівниками правоохоронного органу та не маючи законних підстав для перевірки раптових перехожих на їх причетність до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в громадському місці - на зупинці громадського транспорту неподалік будинку №8 по вул. 30 років Перемоги у м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, помітили громадянина ОСОБА_12 , на підставі необґрунтованих звинувачень у вчиненні кримінальних правопорушень з розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинили кримінальне правопорушення відносно останнього. Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з надуманих мотивів боротьби зі злочинністю, присвоюючи невластиві їм функції правоохоронних органів, необґрунтовано звинуватили перехожого ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень з розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин, після чого шляхом застосування фізичної сили заштовхали потерпілого на заднє сидіння салону автомобіля марки ««Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_3 , викравши таким чином перехожого ОСОБА_12 .

Він же, продовжуючи спільні злочинні дії та діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (матеріали відносно яких виділено в окремі кримінальні провадження), всупереч волі потерпілого ОСОБА_12 , без його дозволу та законних підстав, нехтуючи вимогами ст. 3, 10, 29, 33 Конституції України, статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статті 1 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень, діючи при цьому спільними зусиллями, шляхом застосування фізичної сили та насильницького утримання в салоні транспортного засобу автомобіля марки ««Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_3 незаконно позбавили волі ОСОБА_12 з моменту викрадення до 23.50 год. 31.10.2023.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, які виразилися у незаконному позбавлені волі та викрадені людини, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

25 січня 2024 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України. Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, вчинених ним за викладених вище обставин у повному обсязі згідно з обвинувальним актом (повідомленням про підозру), сторони погодили покарання ОСОБА_4 в межах санкції за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

З урахуванням наявності у ОСОБА_4 міцних родинних зв`язків, його поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, позитивної характеристики за місцем проходження служби, а також те, що він висловив бажання продовжити приймати безпосередню активну участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, наявність обставини, що пом`якшує покарання, сторони дійшли згоди про можливість виправлення обвинуваченого (підозрюваного) без ізоляції від суспільства та застосування до нього службового обмеження для військовослужбовців на підставі ст. 58 КК України. При цьому, сторони погодили клопотати перед судом про призначення ОСОБА_4 відповідно до ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

В судовому засіданні прокурор підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 , про визнання винуватості та просить суд її затвердити, при цьому пояснив, що угода з його сторони є добровільною і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_4 , пояснив, що повністю визнає вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, щиро розкаюється, укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинувачен ого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним ; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 , обґрунтовано кваліфіковані ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 146 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч.2 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у хуліганстві, тобто грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у незаконному позбавлені волі та викрадені людини, вчинених за попередньою змовою групою осіб, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, бажає продовжити військову службу, учасник бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314- 315, 368-371,373-375,474-475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000101 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, укладену між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України і призначити йому узгоджене покарання .

- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі і відповідно до ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі, призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати, з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , не обирався.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1