Справа № 307/5265/23
Провадження № 1-кс/307/884/23
14 грудня 2023 рокум. Тячів
Разом з цим зазначає, що на даний час в нього є крайня необхідність у користуванні вище вказаним мобільним телефоном. Крім цього зауважує, що він надав згоду слідчому для огляду даного телефону, який на даний час оглянутий та проведені всі необхідні слідчі дії.
Тому з наведених обставин просить скасувати в частині ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у спосіб заборони користування мобільним телефоном марки «Apple iPhone 12 Pro Мах», ІМЕН : НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім карткою номер якої НОМЕР_4 , власником якого являється ОСОБА_3 та повернути йому надавши дозвіл на користування.
Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні просив дане клопотання задовольнити в повному обсязі.
Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення заявленого клопотання залишили на розсуд слідчого судді.
Розглянувши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення власника майна, слідчого та прокурора слідчий суддя дійшов наступного висновку.
- електронні ваги з маркуванням «DN-400 Kitchen scale», які упаковано та опечатано в спеціалізований номерний пакет Національної поліції України WAR1530262,
- мобільний телефон марки «Apple iPhone 12 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім карткою номер якої НОМЕР_3 , упакований в пакет Національна поліція України слідче управління PSP1238807, який письмовою заявою добровільно видав громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- скляна банка з білою металевою кришкою, яка упакована до пакет Національна поліція України WAR1755767, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування цим майном.
Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події проведеного 13.11.2023 року в АДРЕСА_1 , є доказами кримінального правопорушення, оскільки можуть містити відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та накладення на нього арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, з контекстного аналізу наведених норм слідує, що заявник при поданні певного клопотання зобов`язаний довести обставини, на які він посилається.
При цьому власником майна в межах заявленого клопотання не було доведено зворотнього, та нічим не підтверджені доводи про виконані всі необхідні слідчі дії, які самі по собі не можуть бути підставою для скасування накладеного ухвалою слідчого судді з метою збереження речових доказів арешту майна. До вказного висновку слідчий суддя, прийшов також з тих мотивів, що матеріалами кримінальноого провадження встановлено факт наявності у вказаному телефоні інформації пов`язаної з даним кримінальним провадження, а саме щодо вирощування наркотичних засобів, місце яких на даний час досудовим розслідуванням ще не встановлено. Відмовляючи у задоволенні наведеного клопотання, слідчим суддею також взято до уваги ризик можливого знищення тимчасово вилученого майна, визнаного органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні у разі скасування арешту, а відтак і ризик неможливості встановлення обставин кримінального провадження, які підлягають доказуванню .
Як вбачається з повторно поданого ОСОБА_3 клопотання, нових обставин які б давали слідчому судді прийти протилежних висновків, що викладені в ухвалі слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2023, не наведено та ОСОБА_3 не обгрунтовано, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.132, 174, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15 грудня 2023 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1