Провадження № 1-кп/947/1211/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника потепілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000830 від 27.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Болградського району, с. Виноградне, громадянина України, болгарина, працевлаштованого в ТОВ «КЛІАР-СІТІ» на посаді вантажника, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 02.01.2007 року, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у лютому 2023 року ОСОБА_6 запросив малолітню ОСОБА_7 у гості за адресою свого проживання: м. Одеса, 1-лінія 6-ї станції Люстдорфської дороги, 7. Перебуваючи за вищевказаною адресою у ОСОБА_6 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 являється малолітньою особою, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення щодо неї розпусних дій сексуального характеру.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні спальної кімнати свого будинку разом з малолітньою ОСОБА_7 почав вчиняти щодо останньої розпусні дій, під час яких зняв з неї одяг та нижню білизну, оголивши її статеві органи та довівши себе до статевого збудження, почав торкатись своїм статевим органом до тіла останньої, чим вчинив розбещення малолітньої особи.

Крім цього, приблизно в березні 2023 року ОСОБА_6 запросив малолітню ОСОБА_7 у гості за адресою свого проживання: м. Одеса, 1-лінія 6-ї станції Люстдорфської дороги, 7.

Перебуваючи за вищевказаною адресою у ОСОБА_6 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 являється малолітньою особою, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення щодо неї розпусних дій сексуального характеру.

Реалізуючи вказаний умисел ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кухні свого будинку разом з малолітньою ОСОБА_7 почав вчиняти щодо останньої розпусні дій, під час яких ОСОБА_6 підійшов ззаду до малолітньої ОСОБА_7 , коли остання мила посуд, та почав руками торкатися сідниць і грудей останньої, чим вчинив розбещення малолітньої.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КК України - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що він знайомий з потерпілою, оскільки є хрещеним батьком її сестри та має гарні дружні стосунки з матір`ю потерпілої, спілкується з нею. Йому відомо, що потерпіла є малолітньою особою. В лютому 2023 року він дійсно запросив потерпілу ОСОБА_7 до себе додому, де у спальні зняв з потерпілої одяг та нижню білизну, оголив її статеві органи, довів себе до статевого збудження та почав торкатись своїм статевим органом до тіла потерпілої. Також в березні 2023 року він знову запросив ОСОБА_7 у гості за адресою свого проживання: м. Одеса, 1-лінія 6-ї станції Люстдорфської дороги, 7. Коли потерпіла мила посуд, він підійшов ззаду до неї почав руками торкатися сідниць і грудей потерпілої.

У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив не позбавляти його волі.

Малолітня потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні в присутності законного представника і психолога, підтвердила обставини вчинення обвинуваченим відносно неї протиправних дій, пояснила, що з обвинуваченим вона знайома близько 4 років, він є хрещеним батьком її сестри. Також зазначила, що обвинувачений вибачився перед нею за те, що зробив, але вона його не пробачила, не простила.

Відповідно до висновку судово-психиатричного експерта №329 від 18.07.2023 року встановлено, що ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення не страждав психічною хворобою, не перебував у хворобливому психічному стані, був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психиатричного експерта №335 від 20.07.2023 року встановлено, що у ОСОБА_7 рівень інтелектуального розвитку відповідає «середньої» норми для її вікової групи, у неї немає будь-яких порушень інтелектуально-мнестичних функцій. У ОСОБА_7 немає ознак підвищеної навіюваності та схильності до фантазування. У ОСОБА_7 не має індивідуально-психологічних особливостей, що могли б суттєво вплинути на характер її свідчень у справі. Малолітня ОСОБА_7 здатна правильно розуміти характер та значення скоєних відносно неї протиправних дій.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку вінг позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.156 КК України - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України, мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства оцінений як середній, особа обвинуваченого, що раніше не судимій, має сім`ю та неповнолітню дитину, працював, раніше не судимий. Також врахована позицію сторони обвинувачення щодо необхідності призначення покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі, позицію законного представника малолітньої потерпілої, яка відповідно до поданої заяви в рахунок часткового відшкодування заподіяної шкоди отримала від ОСОБА_8 автомобіль «Daewoo» і технічний паспорт до автомобілю та у судовому засіданні просила суд не позбавляти волі ОСОБА_6 .

Крім того, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення відносно малолітньої потерпілої, з якою він був знайомий протягом близько 4 років, тобто з дитинства, має дружні стосунки з її матір`ю, є хрещеним батьком дитини з сім`ї потерпілої, що свідчить про те, що потерпіла сприймала його як людину, яка має близькі стосунки з членами її родини, бувала у нього у гостях за місцем його проживання, ставилась до обвинуваченого з довірою, якою скористався обвинувачений з метою задоволення своїх потреб, вчинив протиправні дії відносно малолітньої потерпілої, за які вона до теперішнього часу його не простила.

За таких обставин, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде відповідати вимогам справедливості та меті покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Крім того, відповідно до Закону України від 19.12.2019р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та посилення відповідальності за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи», який 16.01.2020 року набрав чинності, суд вважає необхідним після набрання вироком законної сили внести до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, відомості відносно ОСОБА_6 .

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27.06.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8 чорної кольору, в чохлі чорного кольору, який поміщено до сейф-пакеї PSP1204391 повернути за належністю власнику ОСОБА_6 .

Після набрання вироком законної сили внести до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, відомості відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1