В И Р О К

Іменем України

20.12.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючому АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з вищою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше судимого за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2023 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 08.12.2023,

в с т а н о в и в:

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2023 ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

17.10.2023 ОСОБА_3 поставлений на облік до Жмеринського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та належним чином був повідомлений про порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Так, 31.10.2023 останній отримав направлення до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕльДорадо» на відбування покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. 21.11.2023 на адресу Жмеринського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області з ТОВ «ЕльДорадо» надійшло повідомлення про прийняття на громадські роботи засудженого ОСОБА_3 з 22.11.2023 та встановлено графік виходу на громадські роботи. Однак, протягом листопада та грудня 2023 року на відпрацювання громадських робіт до ТОВ «ЕльДорадо» ОСОБА_3 жодного разу не з`явився та не вийшов більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, тим самим останній порушив порядок відбування покарання, так як умисно, без поважних на те причин, не прибув до ТОВ «ЕльДорадо» для відбування покарання у вигляді громадських робіт. Таким чином, ОСОБА_3 , умисно ухилявся від відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт, із призначених вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2023 та не відбув жодної години.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України знайшла своє підтвердження та повністю доведена.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, скарг за місцем проживання на нього не надходило, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не значиться, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2023 за ст. 126-1 до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин, які відповідно до ст. 72 КК України у перерахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, що становить 18 днів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту із застосуванням ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374,382 КПК України, суд

у х в а л и в:

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2023 року та відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці 18 (вісімнадцять) днів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого для доставлення в установу відбування покарання на виконання вироку, що набрав законної сили.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя