ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку ст.ст. 381-382 КПК України обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000309 від 18.08.2023 щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштованого оператором ЧПУ станка в ТОВ «Viyar», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті, що надійшов на розгляд суду, прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_2 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

За наслідками розгляду обвинувального акту та дослідження матеріалів кримінального провадження, судом встановлено наступне: ОСОБА_2 в 2022 році, більш точного часу та місця не встановлено, познайомився з невідомою особою, яка надає послуги по виготовленню та продажу посвідчення водія, після чого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право керувати транспортним засобом, а саме: водійського посвідчення категорії «А1».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_2 , у невстановлений час та місці, усупереч порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», в ході домовленості з невідомою особою, яка запропонувала останньому допомогу з виготовлення підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А1», надав невідомій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, свої персональні дані, а саме: фото особистого підпису, фотокартку та фото паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 , для внесення їх до бланку підробленого посвідчення водія, шляхом передання першої частини грошових коштів у сумі 3 500 гривень, наручно.

Надалі ОСОБА_2 , сплативши другу частину обумовленої раніше суми - 3500 гривень, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » на право керування транспортними засобами категорії «А1», виданий 23.08.2022 ТСЦ 8044 TSC 8044 на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), який останній почав зберігати при собі, з метою подальшого використання під час керування транспортними засобами.

Крім того, 17.08.2023 приблизно о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Yamaha» з відсутніми державними номерними знаками, був зупинений співробітниками патрульної поліції ГУНП в Одеській області біля будинку №130 по вулиці Мечникова у м. Одесі. На вимогу ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» надати для перевірки документи, що свідчать про дозвіл на право керування автотранспортом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » від 23.08.2022 з анкетними даними ОСОБА_2 , фотокарткою із зображенням ОСОБА_2 , яке надає останньому право керувати транспортними засобами категорії «А» підроблене, його використання може обґрунтовано надавати право керувати транспортними засобами, а також те, що посвідчення є документом, який посвідчує його особу, відповідно до пп. а п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус», діючи умисно та протиправно, достовірно знаючи, що посвідчення воді встановленого зразка у встановленому порядку ним не отримувалося, всупереч вимогам «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, достовірно знаючи, що медичний огляд в порядку встановленому МОЗ він не проходив, теоретичний та практичний іспит в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС не складав, вирішив використовувати вищевказаний завідомо підроблений документ для підтвердження права на керування транспортними засобами та пред`явив його працівникам патрульної поліції ГУНП в Одеській області.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні офіційного документу, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право керувати транспортними засобами.

Оскільки ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ, суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, наведених даних про особу обвинуваченого, те що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, з застосуванням положень ст. 70 КК України.

Згідно ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1912 гривень 00 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 -374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Арешт, накладений на вилучене майно ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2023, - залишити без змін.

Речові докази:

- посвідчення водія з серією та номером « НОМЕР_2 » на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1912 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його ухвалення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1