Провадження № 1-кс/359/1801/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002399, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вище зазначене клопотання.

Клопотання обґрунтовано наступним. Слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002399, відомості про яке 21.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 188-1 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 жовтня 2023 року, до чергової частини відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, надійшла письмова заява керівника підрозділу з рейдової роботи ДТЕК РЕМ - ОСОБА_4 , з приводу встановлення факту вчинення ОСОБА_5 викрадення електричної енергії, шляхом її самовільного використання на території готельно-ресторанного комплексу «Гостинний дім», що за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідних приладів обліку, що завдано шкоду у великих розмірах.

21.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , на території готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », орендарем якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який має причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення, з метою рятування майна, а також виявлення слідів кримінального правопорушення, було проведено невідкладний огляд в порядку ч. 2 ст. 237, ч. З ст. 233 КПК України, в ході якого було вилучено: зріз з кабелю електронапруги, який вилучено та поміщено до поліетиленового сейф-пакету №INZ4063674, на який нанесено пояснювальний напис з підписами понятих та слідчого.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_6 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35827548 від 23.06.2017 09:09:52, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_7 , Яготинського районного нотаріального округу, Київської області.

Слідчим ОСОБА_3 , 21.10.2023 винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами. Відповідно до постанови: вищевказане майно - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

У судове засідання слідчий та не з`явився, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подала заяву про розгляд клопотання проводити без її участі, клопотання підтримує просить задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що за результатами проведення невідкладеного огляду місця події було виявлено та вилучено речі, які визнані речовими доказами у кримінальному провадження.

Слідчий суддя погоджується, що з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речових доказів, в тому числі, для забезпечення проведення судових експертиз, необхідно накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події речей, які мають значення доказів у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено під час огляду місця події від 21.10.2023 за адерсою: АДРЕСА_1 ,а саме: : зріз з кабелю електронапруги, який вилучено та поміщено до поліетиленового сейф-пакету №1NZ4063674, на який нанесено пояснювальний напис з підписами понятих та слідчого, шляхом заборони фізичним чи юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім слідчого в даному кримінальному провадженні для проведення слідчих дій.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_9 -Лесів