Справа № 682/3002/23
Провадження № 1-кп/682/22/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0001692 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забара Баранівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, який не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

встановив:

02.09.2023 близько 17:10 год. на автодорозі між с. Малий Правутин та с. Великий Правутин Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_4 , нехтуючи вимогами пунктів 2.1 (а), 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правил), не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння - 2,62 проміле, що знижувало його увагу та швидкість реакції, здійснював керування автомобілем марки "ВАЗ", моделі "2107" р.н. НОМЕР_1 у якого робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина перебували в несправному стані, в салоні якого перебували пасажири: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_4 керуючи далі автомобілем марки "ВАЗ", моделі "2107" р.н. НОМЕР_1 , на відстані 500 м. від с. Малий Правутин Шепетівського району Хмельницької області, рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год. зі сторони с. Малий Правутин в напрямку с. Великий Правутин, в світлу пору доби, при ясній погоді, не урахувавши дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, заснув за кермом в наслідок чого втратив керованість автомобілем та здійснив виїзд на ліве по ходу руху узбіччя, де допустив його перекидання.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3(а,б), 2.9(а), 12.1, 31.1, 31.4, 31.4.1(а), 31.4.2(а), 31.4.5(а,г) Правил дорожнього руху, які вимагають:

1. ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ:

п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2. ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ.

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

п.2.9.(а)водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

12. ШВИДКІСТЬ РУХУ

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

31. ТЕХНІЧНИЙ СТАН ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ ТА ЇХ ОБЛАДНАННЯ

31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації;

31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.1. Гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

31.4.2. Рульове керування:

а) сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує такі граничні значення:

Тип транспортного засобуГраничне значення сумарного люфту, град, не більше ніж
Легкові автомобілі та вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 3,5 т10

31.4.5. Колеса і шини:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.;

ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток тазу (перелом лівої бічної частини крижової кістки, перелом верхньої і нижньої гілок лонної кістки зліва), які за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, у вигляді осаднених ран задньої поверхні грудної клітки і черевної стінки справа, осаднених ран лівого зап`ястя, лівої кисті, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, та у вигляді забійно-рваної рани задньої поверхні правого плеча і правого ліктьового суглоба.

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущенні водієм автомобіля марки "ВАЗ", моделі "2107" р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді заподіяних потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілою.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

Прокурор щодо затвердження угоди заперечив, оскільки вважав, що погоджене сторонами покарання за угодою є зам"яким для обвинуваченого.

08.01.2024 року неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , її законний представник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 підтвердили факт примирення з обвинуваченим.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді штрафу у розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, який відноситься до нетяжких злочинів, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , її законним представником ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 08.01.2024 року у кримінальному провадженні № 0001692.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 4302,00 гривень.

Речовий доказ автомобіль марки "ВАЗ", моделі "2107", р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , повернути користувачу ОСОБА_4 , по вступу вироку в законну силу, скасувавши арешт накладений за ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 08.09.2023.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1