Справа № 307/335/24
Провадження № 1-кс/307/49/24
УХВАЛА
30 січня 2024 року м.Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів, клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 06.01.2024 року, близько 18 години, в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану перебуваючи на території дворогосподарства що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де діючі умисно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу викрала велосипед марки «Ardis Pegi», вартість якого становить 3447, 00 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 3447, 00 грн.
Слідчий зазначає, що своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Стверджує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: добровільною видачею велосипеда наданою ОСОБА_7 від 07.01.2024 р, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , від 09.01.2024 р, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.01.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.01.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Також вказує, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, віднесене до категорії тяжких кримінальних правопорушень (злочинів), за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Однак, після притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не стала та продовжує скоювати кримінальні правопорушення. Крім того дана громадянка є не працююча, а отже немає стійких соціальних зв`язків по місцю проживання та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що вказує на наявність ризиків того що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показів на свою користь, у зв`язку з цим вбачається необхідність у застосуванні щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий зазначає, що з метою запобігання вищевказаних ризиків, наявна необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід не дозволить уникнути вищевказаних ризиків та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі та просили застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрювана в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку прокурора, слідчого з приводу внесеного клопотання, підозрювану, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
29 січня 2024 року слідчим слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке було погоджене процесуальним керівником - прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та о 18 год. 57 хв., 29 січня 2024 року вручено підозрюваній особисто.
Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.5-6), рапортом старшого інспектора чергового Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області (а.с.7-8), протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.01.2024 року (а.с.9-11), письмовою згодою ОСОБА_7 від 07.01.2024 року (а.с.12), протоколом огляду місця події від 07.01.2024 року (а.с.13-15), протоколом допиту потерпілого від 09.01.2024 року (а.с.16-19), висновком експерта від 22.01.2024 року (а.с.22-29), постановою про визнання предмета речовим доказом від 09.01.2024 року (а.с.30), протоколом допиту свідка від 15.01.2024 року (а.с.31-35), протоколом допиту свідка від 23.01.2024 року (а.с.37-39), вимогою ВІТ ГУНП в Закарпатській області (а.с.41-42), протоколом допиту підозрюваної від 29.01.2024 року (а.с.58-59).
Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування.
Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, що загрожує їй в разі визнання її винуватою у вказаному кримінальному правопорушенні, характер пред`явленої підозри у вчиненні інкримінованого їй злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише її прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, вік підозрюваної міцність соціальних зв`язків, яка не одружена та не має постійного місця проживання та майновий стан підозрюваної, наявність у провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області кримінального провадження про її обвинувачення у вчиненні крадіжки, а також наявність непогашеної судимості згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.09.2023 року.
При вирішенні клопотання про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховуючи санкцію ч.4 ст. 185 КК України, якою визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, керується положеннями п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, згідно якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Беручи до уваги наведене та вивчені матеріали внесеного клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання, що загрожує їй в разі визнання її винуватою, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваної, яка підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, можливість незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, виходячи з того, що докази у повному обсязі не зібрано та можливість здійснення іншого кримінального правопорушення, з огляду на характер діяння, яке інкримінується підозрюваній та її характеризуючих даних, згідно яких вона раніше притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів.
Разом з цим доводи сторони обвинувачення про існування, зазначеного у клопотанні ризику, щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з цим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, зважаючи на обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваної та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, яка визначає право, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На виконання зазначених вимог суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію розгляду в даному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, відомостей про наявність у неї нерухомого майна чи доходу органом досудового розслідування не надано, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя виходить з вимог ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», (3028 грн.) складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, у разі внесення застави на обвинувачену у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої судом на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрювану, обвинувачену, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 30.01.2024 року.
Строк дії ухвали закінчується 28 березня 2024 року, включно.
Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тячівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань №9".
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань №9" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Тячівської окружної прокуратури та слідчого суддю Тячівського районного суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 , вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , а організацію виконання ухвали про взяття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту доручити прокурору Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 31 січня 2024 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1