Провадження № 1-кс/201/5101/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004503, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004503, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В кінці 2013 року на початку 2014 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у групи осіб (стосовно яких досудове розслідування здійснюється в інших кримінальних провадженнях) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом проведення незаконного референдуму щодо зміни території України та утворення на території Донецької області України псевдодержавного утворення - так званої «Донецької народної республіки» (далі по тексту «ДНР»), і подальшого створення на зазначеній території незаконних органів влади.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьку та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

За таких обставин 11.05.2014 в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено так названий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет «ДНР» на території Донецької області.

Надалі представниками самопроголошеної «ДНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські (т.зв. «органи державної влади ДНР») та силові органи.

Так, на учасників органів політичного блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом:

- створення та участі в діяльності окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях Донецької області;

- видачі нормативно-правових актів від імені окупаційної адміністрації Російської Федерації та самопроголошених органів державної влади «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності псевдодержавного утворення «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній організації, приховування факту збройної агресії Російської Федерації проти України, отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з незаконним псевдодержавним утворенням «ДНР» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на насильницьку зміну конституційного ладу України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- координація та узгодження своїх дій з радниками та інструкторами Російської Федерації, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, та вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції і заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування і відсічі російської збройної агресії в Донецькій та Луганській областях, та формування думки серед населення про законність власних дій;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою, агітаційними матеріалами тощо.

При цьому, кожний учасник органів політичного та силового блоків «ДНР» (у т.ч. які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлював, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії Російської Федерації та зміна меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Донецької області т.зв. «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України, та бюджетні установи, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Одночасно, представниками Російської Федерації та контрольованими ними органами, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Донецької області з числа представників політичного блоку «ДНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, та, згідно із Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації.

24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

В той же день, 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє до цього часу.

07 вересня 2018 року громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупований території Донецької області, а саме у Ворошиловському районі м. Донецька, розуміючи противоправний характер своїх дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, діючи умисно, добровільно вступив до складу окупаційної адміністрації РФ та наказом так званого Врио глави «ДНР» (стосовно якого досудове розслідування здійснюється в іншому кримінальному провадженні) № 7 був призначений на посаду т.зв. «исполняющим обязанности Министра юстиции ДНР». У подальшому, 27 червня 2022 року наказом так званого «главы ДНР» (стосовно якого досудове розслідування здійснюється в іншому кримінальному провадженні) № 331 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено на посаду «Министра юстиции ДНР», яку він займав до 10 січня 2023 де наказом т.зв. «главы ДНР» (стосовно якого досудове розслідування здійснюється в іншому кримінальному провадженні) № 2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було звільнено з посади т.зв. «Министра юстиции ДНР».

З моменту призначення на посаду, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з ідеологічних (підтримуючи окупацію території України) та корисливих (отримання доходу) мотивів, за попередньою змовою групою осіб з числа інших членів окупаційної адміністрації РФ (стосовно яких досудове розслідування проводиться в інших кримінальних провадженнях), в межах компетенції організовує діяльність «Министерства юстиции ДНР», зокрема видає документи, які мають ознаки адміністративно-розпорядчого та нормативно-правових актів, але відповідно до чинного законодавства України є нікчемними.

Також ОСОБА_5 налагодив взаємодію з окремими засобами масової інформації, підконтрольними окупаційній адміністрації РФ, використовуючи їх для висвітлення діяльності т.зв. «Министерства юстиции ДНР» та в цілому окупаційної адміністрації.

Відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час постійно перебуває на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області, що підконтрольна представникам терористичної організації «ДНР», де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Також відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_5 в період з 24.02.2022 по теперішний час в базі даних Головного центру обробки спеціальної інформації адміністрації ДПС України не виявлено.

28.11.2023 у кримінальному провадженні № 0000144 від 03.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в умисних діях, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Таким чином, згідно з вимогами ч. 3 ст. 111, ст. 135, ст. 278 КПК України повідомлення про підозру вручено захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_6 .

28.11.2023 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 постановою прокурором відділу Донецької обласної прокуратури було виділено в окреме провадження № 0004503 від 28.11.2023.

Відповідно до відомостей наданих Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває наступне нерухоме майно:

- Комплекс, форма власності приватна спільна часткова 1/2, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Квартира, загальна площа - 61,87 кв.м., форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 34556967, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Квартира, з надвірними спорудами, загальна площа - 68.9 кв.м., форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 925061, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- Квартира, загальна площа - 57,5, форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 22105503, за адресою: АДРЕСА_4 ;

- Квартира, загальна площа - 41,9, форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 21941489, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- Гаражний бокс № НОМЕР_2 загальною площею - 16,4кв.м на 1-му поверсі будівлі гаражу літ.А-2, форма власності приватна, реєстраційний номер: 28462503, за адресою: АДРЕСА_6 .

Санкцією ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено конфіскацію майна, як додатковий вид покарання за вчинення вищевказаного злочину.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004503, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

28.11.2023 у кримінальному провадженні № 0000144 від 03.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в умисних діях, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повідомлення про підозру вручено захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_6 .

28.11.2023 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 постановою прокурором відділу Донецької обласної прокуратури було виділено в окреме провадження № 0004503 від 28.11.2023.

Доведено, що відповідно до відомостей наданих Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває таке нерухоме майно:

-1/2 частка власності комплексу, реєстраційний номер: 5973366, форма власності приватна спільна часткова 1/2, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира, загальна площа - 61,87 кв.м., форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 34556967, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартира, з надвірними спорудами, загальна площа - 68.9 кв.м., форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 925061, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартира, загальна площа - 57,5, форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 22105503, за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартира, загальна площа - 41,9, форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 21941489, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- гаражний бокс № НОМЕР_2 загальною площею - 16,4кв.м на 1-му поверсі будівлі гаражу літ.А-2, форма власності приватна, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкцією ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_5 , передбачено конфіскацію майна, як додатковий вид покарання за вчинення вищевказаного злочину.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0004503, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2023, із забороною розпорядження та відчуження на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), що перебуває в його приватній власності, а саме на:

- квартиру, загальна площа - 61,87 кв.м., форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 34556967, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартиру, з надвірними спорудами, загальна площа - 68.9 кв.м., форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 925061, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартиру, загальна площа - 57,5, форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 22105503, за адресою: АДРЕСА_4

- квартиру, загальна площа - 41,9, форма власності - приватна 1/1, реєстраційний номер: 21941489, за адресою: АДРЕСА_5 .

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0004503, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2023, із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), що перебуває в його приватній власності, а саме на:

- частку власності комплексу, реєстраційний номер: 5973366, форма власності приватна спільна часткова 1/2, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- гаражний бокс № НОМЕР_2 загальною площею - 16,4кв.м на 1-му поверсі будівлі гаражу літ.А-2, форма власності приватна, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_6 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1