Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/789/24

Номер провадження: 1-кс/511/180/24

23.02.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000140 від 22 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 22 лютого 2024 року на лінію «102» надійшло повідомлення від працівників ДПС України про те, 22 лютого 2024 року близько 01 год. 50 хв. за межами с. Лучинське Роздільнянського району Одеської області, на відстані 50 метрів від лінії державного кордону України працівниками Державної прикордонної служби було зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за попередньою змовою, з корисливих мотивів, зі своїм знайомим ОСОБА_6 , здійснили незаконну організацію перетину через державний кордон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого супровожував в пішому порядку ОСОБА_5 до державного кордону України поза межами пункту пропуску, отримавши грошову винагороду за свою злочинну діяльність в розмірі 2000 доларів США.

В подальшому, 22 лютого 2024 року в період часу з 18 годин 26 хвилин до 19 годин 08 хвилин, з метою врятування майна в порядку частини 3 статті 233 КПК України було проведено невідкладний обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (власником згідно інформації з Державного реєстру речових прав є ОСОБА_8 ), в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 1600 доларів США номіналом 100 доларів США у кількості 16 купюр, які перебували у паперовому згортку, а саме:

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії АВ18241058Т

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії АВ84169009G

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AA91006188A

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AK91385614A

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB56059260V

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AD37975819B

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB22560180К

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії АВ27330454F

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB47009263T

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB70448330G

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AE26196584A

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB11539479Y

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AL47884814B

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AE04705593C

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB77928277B

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB12191661E, які було поміщено до сейф-пакету №СRM201690.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надіслала на адресу суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Матеріали клопотання містять заяву ОСОБА_5 , адресовану слідчому судді, згідно якої останній ознайомлений з датою та часов проведення судового засідання та не заперечує проти накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000140 від 22 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 22 лютого 2024 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000140 від 22 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти у розмірі 1600 доларів США номіналом 100 доларів США у кількості 16 купюр, які перебували у паперовому згортку, а саме:

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії АВ18241058Т

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії АВ84169009G

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AA91006188A

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AK91385614A

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB56059260V

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AD37975819B

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB22560180К

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії АВ27330454F

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB47009263T

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB70448330G

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AE26196584A

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB11539479Y

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AL47884814B

-1 купюра номіналом 100 доларів США серіїAE04705593C

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB77928277B

-1 купюра номіналом 100 доларів США серії AB12191661E, які було поміщено до сейф-пакету №СRM201690.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1