Справа № 214/9183/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000388 від 04.11.2023 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.02.2023 Саксаганським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, 24.02.2023 року вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 28.03.2023 року.

04.08.2023 року Саксаганським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 поставлено на облік для відбування призначеного йому судом покарання у виді 200 годин громадських робіт.

04.08.2023 року ОСОБА_3 роз`яснено передбачені ст.37 КВК України порядок та умови відбування цього виду покарання, обов`язки засудженого, а також відповідно до вимог ст.40 КВК України, ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від його відбування. Відібрано від засудженого підписку та видане відповідне направлення для відпрацювання робіт до КП «Криворіжкнига» КМР, згідно якого, останній, повинен приступити до відбування покарання з 07.08.2023 року .

07.08.2023 року відповідно до наказу № 1 КП «Криворіжкнига» КМР, засуджений ОСОБА_3 зарахований для відбування покарання у виді громадських робіт та відповідно до графіку виходу на громадські роботи повинен приступити до відбування покарання з 07.08.2023, з яким був під підпис ознайомлений. Згідно, довідки №181 від 08.09.2023 року з КП «Криворіжкнига» КМР, ОСОБА_3 не відпрацьовував громадські роботи з 04.09.2023 року по 08.09.2023 року, а саме: 04.09.2023 року; 05.09.2023 року; 06.09.2023 року; 07.09.2023 року; 08.09.2023 року про причини неявки відповідальних осіб не повідомляв, не відбував громадські роботи, тобто ухилявся від відбування покарання без поважних причин.

11.09.2023 року засудженому направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації, для з`ясування причин невиходу для відпрацювання громадських робіт.

Згідно, довідки №187 від 15.09.2023 року з КП «Криворіжкнига» КМР, ОСОБА_3 не відпрацьовував громадські роботи з 11.09.2023 року по 15.09.2023 року , а саме: 11.09.2023 року; 12.09.2023 року; 13.09.2023 року; 14.09.2023 року; 15.09.2023 року про причини неявки відповідальних осіб не повідомляв, не відбував громадські роботи, тобто ухилявся від відбування покарання без поважних причин.

15.09.2023 року засудженому направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації, для з`ясування причин невиходу для відпрацювання громадських робіт.

05.10.2023 року ОСОБА_3 з`явився до Саксаганського РВ та в письмовому поясненні повідомив, що з 01.09.2023 року по 30.09.2023 року не з`явився до КП «Криворіжкнига`КМР для відпрацювання громадських робіт без поважної причини, та зобов`язався 06.10.2023 року прибути до КП «Криворіжкнига» КМР для відпрацювання 200 годин громадських робіт.

05.10.2023 року, на підставі ст.40 КВК України, відносно ОСОБА_3 винесено письмове «Попередження» про притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно, довідки №209 від 11.10.2023 року з КП «Криворіжкнига» КМР, ОСОБА_3 не відпрацьовував громадські роботи з 02.10.2023 року по 11.10.2023 року, а саме : 02.10.2023 року, 03.10.2023 року; 04.10.2023 року; 05.10.2023 року; 06.10.2023 року, 09.10.2023 року 10.10.2023 року; 11.10.2023 року про причини неявки відповідальних осіб не повідомляв, не відбув громадські роботи, тобто ухилявся від відбування покарання без поважних причин.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 відповідних висновків для себе не зробив, та продовжив ухилятися від відбування громадських робіт, а саме відповідно до графіку виходу на громадські роботи повторно на протязі місяця не з`являвся для відбуття громадських робіт, про причини неявки відповідальних осіб не повідомляв, тобто ухилявся від відбування покарання без поважних причин.

ОСОБА_3 будучі попереджений про кримінальну відповідальність, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без поважних причин не вийшов на громадські роботи більше двох разів протягом місяця, що відповідно до абзацу 2 ч.3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт. За період часу з 04.08.2023 року по 02.11.2023 року ОСОБА_3 відпрацював 76 годин громадських робіт, має 124 години не відбутих громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України за ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, який затверджений 17.11.2023 року процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 від 21 листопада 2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (том 1 а.с.6-8).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.56).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (том 2 а.с.60), раніше судимий (том 2 а.с.54-55), на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря нарколога перебув під наглядом, звертався за медичною допомогою з січня 2004 року по березень 2005 року. З приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками. ( том 2 а.с.58). На обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря психіатра не перебував та не перебуває. ( том 2 а.с.59).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у виді арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до даного покарання не відбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 24.02.2023 року, із застосуванням п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, з попереднім переведенням покарання у виді громадських робіт в покарання у виді арешту ( із розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годи громадських робіт), визначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до даного покарання не відбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 24.02.2023 року, із застосуванням п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, з попереднім переведенням покарання у виді громадських робіт в покарання у виді арешту ( із розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годи громадських робіт), визначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 1 (один ) місяць 10 ( десять) днів.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1