Справа № 536/2565/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2023 року під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , обраний ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.10.2023 року та строк дії якого закінчується 17.12.2023 року.

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки 20.10.2023 року о 14 години 43 хвилин, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, з кишені джинсів, належних ОСОБА_7 , які знаходилися у роздягальні, таємно викрав ключі від замку запалювання автомобіля «СІТRОЕN», моделі «ZХ АVАNТАGЕ 1.4 І» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 користувачем якого є ОСОБА_7 . Реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 вийшов на вулицю за вищевказаною адресою, де поблизу 98 км траси М-22 Полтава-Олександрія, був припаркований автомобіль «СІТRОЕN» моделі «ZХ АVАNТАGЕ 1.4 І» д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 20.10.2023 року середня ринкова ціна, якого відповідно до судової-автотоварознавчої експертизи №4671 від 24.10.2023 становить 51260, 00 грн., після чого, будучи впевненим, що діє непомітно для сторонніх осіб, ключем відчинив водійські двері та проник до салону вказаного автомобіля і за допомогою ключа привів у дію блок запалювання, привівши двигун автомобіля до роботи, попрямував на вказаному транспортному засобі у напрямку м. Кременчука Полтавської області, таким чином, повторно, незаконно ним заволодівши.

Крім цього, перебуваючи в автомобілі марки «ZХ АVАNТАGЕ 1.4 І» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, помітив у салоні мобільний телефон «Redmi 9АТ» сенсорного типу, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента Уфаїни від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Redmi 9АТ» в корпусі сенсорного типу, належного ОСОБА_7 , вартість якого, відповідно до висновку експерта № 4670 від 24.10.2023 року станом на 20.10.2023 року становить 2122,99 гривень.

20.10.2023, близько 15 години 30 хвилин, рухаючись на вказаному автомобілі по території Крюківського району м. Кременчука Полтавської області, по вул. Приходька, ОСОБА_5 , не впорався з керуванням та скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим мобільним телефоном зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2122,99 грн.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами:

- протоколом огляду місця події від 20.10.2023 року, а саме оглядом виявлено автомобіль «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 , який було виявлено поблизу адреси м. Кременчук, вул. Димитрова, 5/19;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.10.2023 року з якого вбачається, що 20.10.2023 року ОСОБА_5 близько 13 години викрав ключі від автомобіля та незаконно заволодів належним йому транспортним засобом «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 та мобільним телефоном «REDMI 9AT»;

- протоколом слідчого експертименту від 21.10.2023 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 20.10.2023 року близько 15 год. 30 хв. водій автомобіля «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 поблизу адреси м. Кременчук, вул. І. Приходька вчиняє ДТП, після примусової зупинки водій зазначеного автомобіля при бесіді прохає нікого не викликати та завдані пошкодження компенсує самостійно, після чого зазначений водій припаркував автомобіль «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 поблизу м. Кременчук, вул. Димитрова, 5/19 та з даним водієм поїхали до СТО, куди прибули працівники поліції та повідомили про незаконне заволодіння транспортним засобом «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.10.2023 року, яким затримано обвинуваченого та в ході особистого обшуку якого виявлено ключі від автомобіля «CITROEN ZX» та мобільний телефон «Redmi 9АТ»;

- висновком судової автотоварознавчої експертизи № 4671 від 24.10.2023 року щодо вартості автомобіля «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- висновком судової тотоварознавчої експертизи № 4670 від 24.10.2023 року щодо вартості мобільного телефону «Redmi 9АТ»;

21.10.2023 року ОСОБА_5 на підставі ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та повідолено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що не виключає факт його переховування від суду в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того, в обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що обвинувачений не має міцних соціальних зав`язків, не проживає разом зі своє ю сім`єю, вчинив тяжкі злочини та у разі визнання судом його винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідків з метою змінити їх показання, оскільки він особисто знайомий з ними та йому відоме їх місце проживання чи роботи .

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення корисливої спрямованості, оскільки не має постійного джерела доходу та раніше судимий за вчинення злочину з корисливих мотивів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які вчинив у період відбуття покарання за попереднім вироком, є особою раніше судимою, тому вважає що застосування більш м`якого запобіжного заходу не може забезпечити його належну процесуальну поведінку із наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати, оскільки воно є найменш суворим запобіжним заходом і полягає лише у покладені певних обов`язків на обвинуваченого, що у свою чергу не надає можливості в повній мірі здійснювати контроль за його поведінкою та не забезпечить запобіганню наявних ризиків, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини є особою раніше судимою, а отже схильною до вчинення нових кримінальних правопорушень;

- особиста порука на адресу прокурора не надходили письмові звернення осіб, які б мали бажання поручитися за ОСОБА_5 ;

- застава прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати, оскільки даний запобіжний захід передбачає можливість перебування обвинуваченого на волі поза постійним візуальним спостереженням. Окрім того, у обвинуваченого не має постійного місця проживання, до обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав без відповідної реєстрації без будь яких правових підстав.

Таким чином вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , тому просив суд:

-продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, строком на 60 (шістдесят) днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у квартирі де мешкає його дружина.

Суд, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

В провадження Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.10.2023 року до ОСОБА_5 застосовано, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 грудня 2023 року.

Відповідно до ст. 315 КПК України, Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 199 КПК встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Так, наразі підстав для зміни застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, не вбачається, оскільки відповідно до ст. 177 КПК України існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню:

- переховуватися від суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні за місцем свого проживання, з метою зміни своїх показань;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення так я є раніше судимою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд зазначає, що ОСОБА_5 раніше засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на 1 рік.

З обвинувального акту по даному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України 20.10.2023 року, тобто в період іспитового строку, одразу після звільнення його від відбуття покарання. Вказане, на думку суду підтверджує той факт, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, у разі застосування відно нього більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що до обвинуваченого не можливо застосувати інші запобіжні заходи з підстав зазначених у клопотанні та з наведених підстав, оскільки:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати, оскільки воно є найменш суворим запобіжним заходом і полягає лише у покладені певних обов`язків на обвинуваченого, що у свою чергу не надає можливості в повній мірі здійснювати контроль за його поведінкою та не забезпечить запобіганню наявних ризиків, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини є особою раніше судимою, а отже схильною до вчинення нових кримінальних правопорушень;

- особиста порука на адресу прокурора не надходили письмові звернення осіб, які б мали бажання поручитися за ОСОБА_5 ;

- застава прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати, оскільки даний запобіжний захід передбачає можливість перебування обвинуваченого на волі поза постійним візуальним спостереженням. Окрім того, у обвинуваченого не має постійного місця проживання, до обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав без відповідної реєстрації без будь яких правових підстав.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більш суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З наведеного суд вважає, що застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Аналогічна позиція ЄСПЛ викладена у справі «Ілійков проти Болгарії».

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку що лише застосований запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вважає за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 185 КПК України визначено, що розмір застави визначається щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, суд вважаєвизначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 315 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 04.10.2023 року Крюківським районним судом міста Кременчук за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік - строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 28 січня 2024 року включно.

Визначити суму застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн.

Застава відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26304855; банк отримувача - ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0015950; в платіжному документі в призначені платежу обов`язково зазначається для застави: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого (дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська УВП (№ 23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська УВП (№ 23)» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`яснити йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

2) повідомляти, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності таких документів.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1