ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1399/23

Провадження № 1-кп/568/139/23

"11" жовтня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

ознайомившись з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000210 (від 14.09.2023 р.) по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Добривода, Радивилівського району, Рівненської області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, із середньою освітою, непрацююча, неодружена, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не депутат, раніше не судима

ВСТАНОВИВ:

14.09.2023 р. близько 14 год., ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні супермаркету "Наш Край" (м. Радивилів, вул. Почаївська, 33, Рівненської області), усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до чужого майна, таємно викрала зі столу, який розташований поблизу кутка споживача, мобільний телефон марки "IPhone" 7 Plus, вбудована пам`ять 128 ГБ, білого кольору, вартістю 3483,33 грн., який належав ОСОБА_4 . Своїми діями спричинила потерпілій матеріальну шкоду на суму 3483,33 грн.

Дії обвинуваченої кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.09.2023 р. між прокурором у кримінальному провадженні, підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, сторони домовилися про те, що обвинувачена беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнення від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання.

Обвинувачена в судовому засіданні пояснила, що повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення. Визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла пояснила, що шкода відшкодавана їй повністю, претензій до обвинуваченої не має.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, правовій кваліфікації кримінального правопорушення щодо узгодженого покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Окрім цього, обвинуваченій роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Перевіряючи покарання, яке узгоджене сторонами угоди на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується, як тяжкий злочин.

Судом досліджено дані про особу обвинуваченого, при цьому встановлено, що раніше не судима, за місцем реєстрації на диспансерному облік у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно ст. 67 КК України - відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Крім того, беручи до уваги критичне ставлення обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення, активне сприяння у розкритті злочину, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, шкоду відшкодовано повністю, та той факт, що на утриманні обвинуваченої двої неповнолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання. А тому, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік, який є достатнім для того, щоб винна в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів у справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченої.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2023 року, укладену між прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000210 (від 14.09.2023 р.) по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене в угоді покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки "IPhone" 7 Plus - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта в розмірі 956 грн.

На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Рiвненського апеляцiйного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1