ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1573/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001994 від 30 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , звернулася до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України.

Як вказує слідчий, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що у невставлений слідством час, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном називаючись військовослужбовцями ЗСУ шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. У 2022 році, більш точну дату в ході проведення досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вступив у злочину змову із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та іншими на даний час невстановленими особами.

Вказані особи, перебуваючи в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» та бажаючи злочинним шляхом збагачуватись, вчинили ряд шахрайських дій, а саме:

11.11.2022 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, представляючись військовослужбовцем ЗСУ у потерпілого ОСОБА_9 , під приводом продажу дизельних генераторів, які начебто замовлялись для потреб військовослужбовців ЗСУ в зону бойових дій, але потреба в них відпала, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, заволоділи грошовими коштами в сумі 5000 гривень, які в якості часткової оплати товару було перераховано на банківську картку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим спричинили матеріального збитку ОСОБА_9 на зазначену суму.

11.11.2022 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою представляючись військовослужбовцем ЗСУ у потерпілого ОСОБА_11 під приводом продажу дизельних генераторів, які начебто замовлялись для потреб військовослужбовців ЗСУ в зону бойових дій, але потреба в них відпала, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, заволоділи грошовими коштами в сумі 2000 гривень, які в якості залогу (авансу) було перераховано на банківську картку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим спричинили матеріального збитку ОСОБА_11 на зазначену суму.

11.11.2022 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою представляючись військовослужбовцем ЗСУ у потерпілої ОСОБА_12 під приводом продажу дизельних генераторів, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, заволоділи грошовими коштами в сумі 5000 гривень, які в якості часткової оплати товару було перераховано на банківську картку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим спричинили матеріального збитку ОСОБА_12 на зазначену суму.

13.11.2022 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою представляючись військовослужбовцем ЗСУ у потерпілого ОСОБА_13 під приводом продажу дизельних генераторів, які начебто замовлялись для потреб військовослужбовців ЗСУ в зону бойових дій, але потреба в них відпала, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, заволоділи грошовими коштами в сумі 10 000 гривень, які в якості часткової оплати за дві одиниці товару було перераховано на банківську картку ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим спричинили матеріального збитку ОСОБА_13 на зазначену суму.

Також, як вказує слідчий, у цьому кримінальному провадженні здійснено два контролі за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту за постановою прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва:

із залученням ОСОБА_15 , котрий замовив два дизельні генератори у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за які 04.01.2023 перерахував 4000 грн в якості частини вартості товару на банківську картку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи на меті заволодіти рештою грошових коштів ОСОБА_15 повідомили останнього, про необхідність додаткового перерахунку грошових коштів, так як начебто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають в зоні бойових дій та для відправлення неіснуючого товару необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 5000 гривень. Для реалізації злочинного умислу було залучено в ролі водія-кур`єра ОСОБА_8 12.01.2023 зловживаючи довірою ОСОБА_15 вказані особи заволоділи грошовими коштами в розмірі 5000 гривень, які було перераховано в якості додаткової оплати частини вартості товару на банківську картку ОСОБА_16

із залученням ОСОБА_17 , котрий 30.01.2023 у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 замовив дизельний генератор, перерахував 1850 гривень на банківську картку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як необхідну суму коштів для оплати послуг ТОВ «Нова Пошта» у доставці товару. Не відмовившись від злочинного умислу та бажаючи заволодіти наступною сумою грошових коштів ОСОБА_17 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили потерпілого про необхідність додаткового перерахунку грошових коштів так як ОСОБА_5 начебто вирушає до зони бойових дій, ОСОБА_6 , виступаючи в ролі батька останнього, та має проблеми із здоров`ям, тому відправку товару здійснити не зможе, залучили ОСОБА_7 спочатку для підтвердження вигаданої ОСОБА_5 історії, а далі як особу котра здійснюватиме відправку. Реалізувавши злочинний план, вказані особи, 03.02.2023, заволоділи грошовими коштами в розмірі 5000 гривень, які ОСОБА_17 перерахував на банківську картку ОСОБА_16 в якості часткової оплати товару.

Як зазначає слідчий, під час досудового розслідування встановлено, що в ході спілкування з потерпілими надавались реквізити банківських карток, які належать іншим особам, а саме: близьким родичам або знайомим, серед яких: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Більшість з вказаних осіб перебувають або перебували на волі. В подальшому грошові кошти витрачалися в онлайн-магазинах або ж переводилися на інші банківські рахунки, та в подальшому витрачалися на власні потреби.

04 травня 2023 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва було проведено обшук за місцем утримання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у відділенні соціально-психологічної служби (СПС) № 9, яке розташоване на третьому поверсі ізольованої локальної дільниці № 10 ДУ «Райківська виправна колонія № 73», яка на праві власності належить державі Україна в особі Міністерства юстиції України, відповідно до Витягу № 330090673, під час якого було виявлено та вилучено: один блокнот в шкіряній обкладинці з особистими записами ОСОБА_5 , два зошити з особистими записами ОСОБА_5 , аркуші паперу з особистими записами ОСОБА_5 , карта з тримачем мобільного оператора «3mob», s/n НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , тримач сім карти «Київстар» НОМЕР_3 , ріn1: 1111, ріn2: 7932.

04 травня 2023 року вказані предмети визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження вилученого майна та збереження речових доказів, посилаючись на положення статей 98, 170-173 КПК України слідчий просить накласти арешт на вказане вище майно, вилучене під час проведення обшуку.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник ДУ «Райківська виправна колонія №73» у судове засідання також не з`явився, що відповідно ч 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, оцінивши надані докази, дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

Слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001994 від 30 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

04 травня 2023 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КПК України.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого частинами третьою статті 190 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року надано слідчим Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні №0001994 від 30 серпня 2022 року, дозвіл на проведення обшуку у відділенні соціально-психологічної служби (СПС) № 9, яке розташоване на третьому поверсі ізольованої локальної дільниці № 10 Державної установи «Райківська виправна колонія № 73», яка розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, будинок 1 та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності Державі Україна в особі Міністерства юстиції України (), де утримується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення сім-карток операторів мобільного зв`язку, мобільних терміналів, планшетів, іншої електронно-обчислювальної техніки, чорнових записів.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України та у строк, встановлений частиною 5 цієї статті.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України, речі та майно, яке вилучене під час обшуку, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження як речових доказів.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку у відділенні соціально-психологічної служби (СПС) № 9, яке розташоване на третьому поверсі ізольованої локальної дільниці № 10 Державної установи «Райківська виправна колонія № 73», яка розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, будинок 1, а саме: один блокнот в обкладинці з особистими записами ОСОБА_5 , два зошити з особистими записами ОСОБА_5 , аркуші паперу з особистими записами ОСОБА_5 , карта з тримачем мобільного оператора «3mob», s/n НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , тримач сім карти «Київстар» НОМЕР_3 , ріn1: 1111, ріn2: 7932.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1