Справа № 584/283/22
Провадження №1-кп/584/57/23
УХВАЛА

10.11.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000019 від 10 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.1 ст.296, ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

На розгляді Путивльського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.1 ст.296, ч.1 ст.309 КК України.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотаннями про визнання недопустимим та виключення з числа доказів протоколу обшуку від 11 лютого 2022 року та диску з відеозаписом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 .

Своє клопотання обґрунтовувала тим, що під час проведення вказаного обшуку, процес якого фіксувався іншим працівником поліції на відеокамеру, в той час коли працівник поліції перевіряв диван у кімнаті житлового будинку ОСОБА_4 , понятий ОСОБА_7 спиною закрив відеокамеру, у зв`язку з чим неможливо точно встановити, звідки працівник поліції дістав вказаний пакунок. Крім того, ОСОБА_7 неодноразово викликався у судові засідання, однак з невідомих причин не з`являвся, про причини неявки не повідомляв.

Заслухавши обвинуваченого та захисника, які клопотання підтримали, думку прокурора, який вважав, що таке клопотання задоволенню не підлягає, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

В силу ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит.

Аналіз цих правових норм свідчить про те, що очевидно недопустими можуть бути визнані докази, які отримано у порядку, не встановленому КПК чи з його істотними порушеннями.

При цьому така очевидність повинна випливати з самого змісту дослідженого доказу і не повинна вимагати оцінки інших доказів.

Якщо встановлення очевидної недостовірності доказу вимагає його зіставлення з іншими матеріалами провадження, дослідження інших доказів, які підтверджують або спростовують доказ, що перевіряється, визнання судом таких ознак на цій стадії процесу є неможливим та підлягає вирішенню під час ухвалення вироку.

Висновок захисника обвинуваченого щодо очевидної недопустимості протоколу обшуку від 11 лютого 2022 року та диску з відеозаписом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 фактично ґрунтується на оцінці сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, що не може бути зроблено судом на цій стадії судового розгляду, а тому таке клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 85, 86, 89, 350, 358, 369, 371 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про визнання недопустимим доказу у кримінальному провадженні №0000019 від 10 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.1 ст.296, ч.1 ст.309 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1