справа № 361/5079/23
провадження № 1-кп/361/585/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000626 від 06.06.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого :

-11.05.2019 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-29.09.2022 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку червня 2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою : АДРЕСА_1 , через мережу інтернет здійснив замовлення екрану для мобільного телефону «Samsung G7», який перебував у його власності.

В подальшому 03.06.2023 приблизно о 14 годині 35 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, прибув до відділення №14 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою : Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 16, де взяв на огляд посилку №7102, з якою вийшов до визначеного місця огляду посилок та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає почав огляд вказаної посилки, всередині якої був новий екран до мобільного телефону, який ОСОБА_4 дістав з коробки та поклав до лівої кишені кофти, в яку був одягнутий, після чого дістав з правої кишені кофти мобільний телефон з екраном, який вже був у вжитку, та підмінив екрани між собою, помістивши бувший у вжитку екран до коробки, а потім, повернувшись до каси розрахунку вказав оператору на відмову в отриманні посилки, вміст якої був замінений, та покинув відділення №14 ТОВ «Нова пошта» разом із заміненим новим екраном, завдавши своїми діями оператору ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 611,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винним себе визнав повністю і підтвердив факт його вчинення при викладених вище обставинах. Пояснив, що щиро кається у вчиненому, зазначив, що завдані збитки не відшкодував, так як не знає кому відшкодовувати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином (а.с.50), в матеріалах справи наявна її заява про проведення судового розгляду без її участі (а.с.18).

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеними фактами за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, дане кримінальне правопорушення вчинив не відбувши покарання за попереднім вироком суду; будучи працездатним офіційно не працевлаштований, отже не має офіційних джерел для існування, що і спонукало його до вчинення корисливих злочинів; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо, порушення громадського порядку не допускає, скарги з боку сусідів не надходили, зі слів обвинуваченого має на утриманні малолітню дочку 2013 року народження, однак документально вказана інформація не підтверджена.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що і в період досудового слідства і під час судового розгляду останній винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.

Водночас суд критично відноситься до викладеної в обвинувальному акті та зазначеної прокурором в судовому засіданні як пом`якшуючої покарання обставини щодо щирого каяття обвинуваченого з огляду на наступне.

Щире каяття повинно бути діяльним, супроводжуватися сприянням розкриттю і розслідуванню злочину, відшкодуванням заподіяної шкоди та іншими позитивними діями, підтверджуючими глибоке каяття і усвідомлення протиправності своєї поведінки. Каяття вважається щирим тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася - такого судом не встановлено. Як свідчать обставини справи обвинувачений лише підтверджував вчинення злочину, будучи викритим. Потерпілій завдану кримінальним правопорушенням шкоду не відшкодував.

Також суд критично оцінює зазначену в обвинувальному акті та прокурором в судовому засіданні як обтяжуючої покарання обставини щодо вчинення злочину з використанням умов воєнного стану з огляду на наступне.

В п. 11 ч. 1 ст. 67 КК Украі?ни закріплено, що вчинення злочину з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання.

Це означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану, що в даній справі судом не встановлено.

Обтяжуючих покарання обставин в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України ОСОБА_4 вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення обвинуваченим умисного корисливого кримінального правопорушення, яке віднесено кримінальним Законом за формальними ознаками до нетяжкого злочину.

При цьому суд враховує позицію прокурора, незначний розмір завданої матеріальної шкоди та відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, критичне ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, відсутність стійких соціальних зв`язків.

При призначені покарання суд також бере до уваги, що ОСОБА_4 вироком від 29.09.2022 був засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі, однак ніяких висновків для себе не зробив і після постановлення вироку вчинив нове кримінальне правопорушення, тому суд приходить до переконання про не можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, однак, враховуючи молодий вік обвинуваченого та наведені в даному вироку на користь обвинуваченого позитивні дані : щире каяття та відсутність претензій з боку потерпілої, суд все ж вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не у максимальному розмірі санкції ч. 2 ст. 190 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що вказане у цьому вироку кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено після постановлення вироку Броварського міського суду Київської області від 29.09.2022, суд призначає покарання за сукупністю вироків у відповідності до положень ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно не накладався.

З метою забезпечення виконання вироку та попередження вчинення нових злочинів, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 190 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбутий строк покарання, призначений за вироком Броварського міського суду Київської області від 29.09.2022 та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання.

Речові докази по справі:

-Екран до мобільного телефону «Samsung G7» з платою AMS520КТ10-Т7А8ВЕ2 з пошкодженням, який передано до камери зберігання Броварського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1