Справа № 173/95/23
Номер провадження1-кп/173/85/2023
В И Р О К

іменем України

10 жовтня 2023 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000008 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, без утриманців, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З 24.02.2022 в Україні на підставі Указу президента України №64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який Указом президента України №757/2022 від 07.11.2022 продовжено з 21.11.2022 на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , 15 грудня 2022 року, приблизно о 04:00 годині (більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим) перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого корисливого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме хвойного дерева сосна, яка росте на території Верхньодніпровського ліцею №1 Верхньодніпровської міської ради, з метою реалізації вказаного умислу, взяв вдома ручну пилку та з нею попрямував до Верхньодніпровського ліцею №1 Верхньодніпровської міської ради. Після цього, близько 04:15 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов на територію Верхньодніпровського ліцею №1 Верхньодніпровської міської ради, підійшов до клумби, на якій росло чотири хвойних дерева сосни різної висоти та визначив об`єктом свого злочинного посягання найменшу, висотою 2.3 м, після чого за допомогою ручної пилки спиляв вказане хвойне дерево сосну. В подальшому ОСОБА_4 за допомогою власної фізичної сили рук відтягнув спиляне дерево до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим таємно, умисно, з корисливих мотивів, скоїв крадіжку вказаного майна, належного Верхньодніпровському ліцею №1 Верхньодніпровської міської ради та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв Верхньодніпровському ліцею №1 Верхньодніпровської міської ради матеріального збитку на загальну суму 2001( дві тисячі одну) гривню в цінах діючих на момент скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, вартість та розмір викраденого майна. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Також обвинувачений вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких кримінальних праовпорушень.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні судом не обговорювалось, оскільки потерпіла сторона ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила. Цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні дерево породи сосна, яка передана на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1