Справа № 569/991/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

13 січня 2024 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.113 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє по даний час.

Усвідомлюючи вищевказаний факт та будучи проросійсько-налаштованою особою, ОСОБА_6 (російською ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець рф, громадянин республіки білорусь, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 22.08.2023, за допомогою облікового запису в мобільному месенджері «Telegram» встановив контакт із невстановленою на даний час особою, яка представилась співробітником головного управління генерального штабу збройних сил рф із іменем « ОСОБА_8 » (далі « ОСОБА_8 »), і в ході подальшого спілкування 03.01.2024 отримав від останнього завдання, спрямоване на встановлення GPS-трекерів на одному із об`єктів енергетичної інфраструктури на території Рівненської області задля подальшого його зруйнування.

11.01.2024 ОСОБА_6 , маючи протиправний умисел, об`єднаний єдиним задумом із особою, яка позиціонувала себе представником спеціальної служби держави-агресора, та спрямований на зруйнування об`єкта, який має важливе народногосподарське значення, прибув до місця розташування анкерної опори № 163 повітряної лінії 750кВ Рівненської АЕС підстанції «Київська» поблизу м. Сарни Рівненської області, де вчиняв підготовчі дії спрямовані на виконання отриманого від « ОСОБА_8 » вищевказаного завдання, проте останній був затриманий співробітниками Служби безпеки України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

Відповідно до листа Західного територіального управління обслуговування мережі НЕК «Укренерго» від 11.01.2024 № 01-7/2213, анкерна опора № 163 повітряної лінії 750кВ Рівненської АЕС підстанції «Київська» відіграє важливу роль у видачі потужності Рівненської АЕС та має важливе народногосподарське значення, оскільки є складовою частиною об`єднаної енергосистеми України.

12.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.01.2024, протоколом затримання ОСОБА_6 від 11.01.2024, протоколами огляду від 02.01.2024 та 11.01.2024, протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 02.01.2024, свідка ОСОБА_10 від 11.01.2024, протоколом за результатами проведення НСРД, листом до Рівненського РЦОМ НЕК «Укренерго» від 11.01.2024 № 6/249-105, листом Західного територіального управління обслуговування мережі НЕК «Укренерго» від 11.01.2024 № 01-7/2213.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий у клопотанні вказав, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

12.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останньою інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

-Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, на стадії готування, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, останній, перебуваючи на свободі, зможе вчинити дії, спрямовані на цілеспрямоване переховування із органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні ним злочинні діяння;

Можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що ОСОБА_6 , будучи особою, які сповідує ідею «руського миру» та підтримує проросійські наративи, добровільно погодився на співпрацю із представниками держави-агресора та виконував їх завдання, є достатні підстави вважати, що на даний час останній продовжить здійснювати дії, спрямовані на шкоду державні безпеці України, що, в свою чергу, може призвести до продовження вчинення останнім даного та/або інших кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Також, згідно з приписами ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно із Законом № 2198-IX від 14.04.2022 року ч.4 ст. 183 КПК України доповнено восьмим під час дії воєнного стану слідчий суддя, - що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1,258-258-5,260,261,437-442 Кримінального кодексу України.

Отже обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою, суд не визначає розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 без визначення розміру застави - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 (російською ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, громадянин республіки білорусь, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 11 березня 2024 року, без визначення розміру застави.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за алресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_11