ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/77/24

Провадження № 1-кс/210/71/24

09 січня 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000341 від 27.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу звернулася з клопотанням дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженим прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0000341 від 27.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , що відкрита в АБ «УКРГАЗБАНК».

В обґрунтування заявленого клопотання дізнавач зазначила, що у провадженні СД ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 27.11.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом того, що 26.11.2023 їй в месенджері «Telegram» написала невідома особа, яка назвала ОСОБА_6 (номер телефону відсутній) та запропонувала додатковий заробіток. В подальшому, в чаті месенджеру «Telegram» невідома особа повідомила ОСОБА_5 про те, що їй необхідно переказати грошові кошти на банківські картки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_1 , щоб остання в свою чергу отримала назад свої кошти, але з відсотками. Будучи введеною в оману, ОСОБА_5 добровільно та самостійно, використовуючи мобільний застосунок "Приват24", переказала грошові кошти в загальному розмірі 46300 грн, на вищевказані банківські картки. Грошові кошти повернуті не були.

27.11.2023 постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню № 0000341 від 27.11.2023, вказане майно, а саме грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 26 800 грн, які належать потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 АБ «УКРГАЗБАНК» (код банку (МФО) 320478, код за , юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1).

У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на картці НОМЕР_1 , відкритій в АБ «УКРГАЗБАНК» (код банку (МФО) 320478, код за , юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1), для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Окрім того, ненакладення арешту та встановлення заборони розпоряджання вказаними грошовими коштами на банківському рахунку може призвести до їх відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, наявні підстави вважати, що грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на банківській картці АБ «УКРГАЗБАНК» (код банку (МФО) 320478, код за , юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1) - є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, в даному випадку вбачається доцільним прийняти заходи, направлені на запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищеозначеного об`єкту нерухомого майна шляхом накладення на нього арешту, оскільки він є речовим доказом.

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000341 від 27.11.2023 вбачається необхідність накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до втрати майна, а тому клопотання слід задовольнити, з метою заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) так як дані грошові кошти та рахунок є важливим доказом по справі та несе на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення, з метою забезпечення завдання кримінального провадження.

Дізнавач та прокурор, кожен окремо, надали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просять задовольнити клопотання та накласти арешт.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не прибула, причини своєї неявки не повідомила, враховуючи встановленні строки розгляду такого клопотання та керуючись положеннями ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснювався за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши документи та надані до суду матеріали в їх сукупності, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СД відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000341 від 27.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

До того ж, за змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна; таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт; таке майно відповідає ознакам речовим доказом; за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням; наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження

Слідчим суддею встановлено, що майно грошові кошти у розмірі 26800,00 грн, відносно яких вирішується питання про їх арешт в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000341 від 27.11.2023 року, постановою дізнавача ОСОБА_3 від 27 листопада 2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження даних речових доказів.

Обмежень чи заборон щодо накладення на таке майно арешту слідчим суддею не встановлено. З огляду зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне майно може бути арештоване з метою, вказаною у клопотанні.

Як зазначалося вище, арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З досліджених матеріалів долучених до клопотання, наявні достатні підстави вважати, що грошові кошти в сумі 26800,00 грн, що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , що відкрита в АБ «УКРГАЗБАНК», є грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У зв`язку із наявністю ризику вчинення дій, спрямованих на приховування, перетворення грошових коштів, то необхідність арешту такого майна обґрунтовується запобіганням можливості здійснити їх приховування, знищення, перетворення.

Отже існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти отримані незаконним шляхом, з огляду на існування ризику щодо можливості приховування, знищення, перетворення грошових коштів та необхідність забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення Кримінального провадження як арешт грошових коштів відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження у відповідності до положень ст. 2 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000341 від 27.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони видаткових операцій на грошові кошти в сумі 26800,00 (двадцять шість тисяч вісімсот) гривень, що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , що відкрита в АБ «УКРГАЗБАНК» (код банку (МФО) 320478, код за , юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1).

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами у розмірі 26800,00 (двадцять шість тисяч вісімсот) гривень(проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківського рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , що відкрита в АБ «УКРГАЗБАНК» (код банку (МФО) 320478, код за , юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1).

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 09 січня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1