Справа № 134/2017/23
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника виправного центру ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки Чечельницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

07 листопада 2023 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув більшу частину призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання. Вказав, що розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, просить задовольнити клопотання, щоб він мав змогу повернутися до своєї сім`ї, працевлаштуватися та вести законослухняний спосіб життя.

Представник виправного центру підтримав клопотання та просить його задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинні повно та всебічно вивчити дані про особу засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 20 травня 2013 року засуджено Балтським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2016 року зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 31 січня 2013 року по 20 серпня 2013 року, виходячи із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2021 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 2 (два) дні.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк покарання час слідування під вартою до ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)» з 17.06.2021 року по 13.09.2021 року за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31 січня 2013 року.

Початок строку відбування покарання 31.01.2023 року, кінець строку 14.04.2025 року.

З 07 лютого 2013 року по 13 вересня 2013 року засуджений ОСОБА_5 перебував в СІЗО м. Одеса, заходи заохочень та стягнень не застосовувались.

З 13 вересня 2013 року по 03 червня 2019 року - відбував покарання в ДУ «Південна ВК (№ 51)», був працевлаштований на виробництві установи в цеху по виготовленню товарів народного вжитку, зарекомендував себе позитивно, тричі був заохочений, заходи стягнення не застосовувалися.

З 03 червня 2019 року по 13 вересня 2021 року - відбував покарання в ДУ «Арбузинська ВК (№ 83)», зарекомендував себе позитивно, двічі був заохочений, заходи стягнення не застосовувалися.

З 13 вересня 2021 року по теперішній час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

Згідно строкового трудового договору № 128-22 від 29 червня 2022 року ОСОБА_5 працює на посаді робітника з обслуговування лазні.

Як вбачається з характеристики ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», за час відбування покарання у виді обмеження волі засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та чотири рази був заохочений. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному стані, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується, ставиться відповідно, використовує їх за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 15 січня 2022 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 2 від 28 січня 2022 року - засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення на підставі ч. 8 ст. 154 КВК України.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання має дев`ять заохочень у виді подяки, заходи стягнення не застосовувались.

Як вбачається з довідки ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» за час відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_5 склав 53 300,00 грн. (липень 2022 року 3250,00 грн., серпень 2022 року 3250,00 грн., вересень 2022 року 3250,00 грн., жовтень 2022 року 3350,00 грн., листопад 2022 року 3350,00 грн., грудень 2022 року 3350,00 грн., січень 2023 року 3350,00 грн., лютий 2023 року 3350,00 грн., березень 2023 року 3350,00 грн., квітень 2023 року 3350,00 грн., травень 2023 року 3350,00 грн., червень 2023 року 3350,00 грн., липень 2023 року 3350,00 грн., серпень 2023 року 3350,00 грн., вересень 2023 року 3350,00 грн., жовтень 2023 року 3350,00 грн.).

Станом на 20 листопада 2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 3/4 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 1 рік 4 місяці 23 дні.

Головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Прийняття рішення про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбуття призначеного покарання не є обов`язком суду, а залежить від переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд бере до уваги, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді обмеження волі характеризується позитивно, працевлаштований та має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Разом з тим, обставини, на які посилається засуджений, як то визнання вини та щире каяття, переоцінка своєї поведінки, не можуть бути безумовною підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

На думку суду, позитивні зміни, які відбулись в особистості ОСОБА_5 , свідчать, що він став на шлях виправлення, однак застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним, враховуючи значний строк невідбутої частини призначеного судом покарання (1 рік 4 місяці 23 дні).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя