Справа № 449/1206/22
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2023 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000158 від 01.11.2022 р. щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, згідно ст. 89 КК раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 26.09.2023 року, близько 20.00 год., прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 в с. Дусанів Львівського району Львівської області, з метою крадіжки чужого майна, перелізши через огорожу проник на територію домогосподарства. Перебуваючи на території домогосподарства, ОСОБА_4 , переконавшись, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, знаючи, що потерпілий ОСОБА_5 зберігає ключ від господарського приміщення під металевим бідоном, що знаходиться поруч із входом до цього приміщення, піднявши вказаний металевий бідон, взяв ключ та відчинив ним навісний замок, яким зачинялись вхідні двері до приміщення. У подальшому, через відчинені двері ОСОБА_4 , зайшов у середину господарського приміщення, звідки таємно викрав належні на праві власності ОСОБА_6 синій електричний шуруповерт марки Makita 2500, оранжеву кутову шліфмашинку марки Rebiner Rag-2150-180 та червоно-чорний перфератор марки Vega, які помістив у білий мішок, який знайшов у цьому ж приміщенні та вийшов з викраденим майном за межі даного домогосподарства, а викраденим розпорядився у подальшому на власний розсуд.

Свою вину у скоєному злочині ОСОБА_4 визнав повністю, пояснив, що дійсно 26.09.2023 року, проник у господарське приміщення житлового будинку, який належить ОСОБА_5 , звідки викрав шуруповерт, шліфмашинку та перфератор. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що всі викрадені речі йому повернуто, він немає жодних притензій до ОСОБА_4 .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, проте суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у житло, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно вимоги УІАП ГУНП у Львівській області, характеристики виданої Перемишлянською міською радою, відповіді КП Перемишлянська центральна районна лікарня, встановлено, що ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності, за медичною допомогою в наркологічний та психіатричний кабінети не звертався, за місцем проживання зауважень та скарг немає, характеризується посередньо.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на лікуванні в наркологічному чи психіатричному диспансері, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Як пом`якшуючу його вину обставину, суд визнає - щире каяття у вчиненому, активне сприяння встановленню дійсних обставин по справі та вчинення злочину неповнолітнім. Обтяжуючих обставин покарання суд не знаходить. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку Франківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи те, що засуджений після постановлення вироку 15.09.2023 року, винен в іншому злочині, скоєному ним до постановлення попереднього вироку, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику призначення судами кримінального покарання", за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних покарань, у вигляді позбавлення волі, шляхом часткового складання покарань.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 та ст.72 КК України КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання невідбутого попереднього покарання призначеного вироком Франківського районного суду м. Льввова від 15.09.2023 року у виді 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі та призначити остаточне покарання у виді 6 (шести) років 8 місяців позбавлення волі.

Речові докази - синій електричний шуруповерт марки Makita 2500, оранжеву кутову шліфмашинку марки Rebiner Rag-2150-180 та червоно-чорний перфератор марки Vega, які повернуті ОСОБА_5 , залишити останньому, як власнику майна.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1