ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3330/21 Номер провадження 11-кп/814/575/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000619 за апеляційною скарг ою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області, громадянку України, не одружену, не працюючу, з середньою освітою, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимої, останній раз:

21.04.2021 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом складання до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 21.04.2021 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 4444,61 грн.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

19.08.2021 у першій половині дня ОСОБА_8 перебувала в гаражному приміщенні неподалік будинку АДРЕСА_3 разом із своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та співмешканцем ОСОБА_9 , під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка на грунті ревнощів. В подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з метою продовження вживання спиртних напоїв, перемістилися на шкільний стадіон за адресою: АДРЕСА_4 , де сварка між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 продовжилася, приблизно о 16.00 год, під час якої ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з прямим умислом, нанесла кухонним ножем ОСОБА_9 один удар у верхню частину тулуба зліва, чим заподіяла йому сліпе, проникаюче, колото-різане поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та серця, що є тяжкими тілесними ушкодженнями, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_9 20.08.2021 о 01-35 год. в приміщенні КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

На вирок суду захисник подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд поклав в основу рішення суперечливі показання свідків обвинувачення, а також докази, які опосередковано стосуються причетності ОСОБА_8 до злочину. Прямих доказів вини обвинуваченої у вчиненні злочину стороною обвинувачення суду не представлено.

Поза увагою суду залишилися показання обвинуваченої та свідків, які не бачили у ОСОБА_8 ножа, а показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ґрунтуються на показаннях свідка ОСОБА_10 , тобто є показаннями з чужих слів. Сам свідок ОСОБА_10 є зацікавленим, так як був присутнім під час події та свідчить проти ОСОБА_8 , щоб відвести підозру від себе. Натомість є свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , водій та фельдшер екстреної медичної допомоги, які чули як ОСОБА_9 говорив про те, що удар ножем завдав ОСОБА_10 . Показання цих свідків не спростовані. Версія причетності до вбивства ОСОБА_10 не перевірена.

Вважає, що висновок суду про те, що ОСОБА_8 не повідомляла про вчинення злочину ОСОБА_10 не відповідає дійсності, так як вказане було зазначено обвинуваченою ще під час досудового розслідування, а доводи, що померлий повідомленням про вчинення злочину ОСОБА_10 намагався допомогти ОСОБА_8 не відповідає дійсності.

При цьому, суд не зазначив у вироку, чому надав перевагу одним доказам над іншими та не взяв до уваги показання обвинуваченої щодо події.

Вважає протокол особистого обшуку ОСОБА_8 від 20.08.2021 недопустимим доказом, так як слідчий під виглядом особистого обшуку затриманої провів слідчу дію огляд приміщення, тому у протокол були внесені зауваження. Проте вказані зауваження не перевірялися.

Вважає, що суд безпідставно поклав в основу обвинувачення показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які є оперативними працівниками Полтавського РУП, оскільки вони не надали відповідь звідки їм відома інформація про причетність ОСОБА_8 до події, так як стверджували, що ця інформація отримана з неофіційних джерел.

Вважає, що головуючий суддя в судовому засіданні демонструвала зацікавленість у результатах розгляду справи, у зв`язку з чим двічі їй заявлявся відвід, у задоволенні якого було відмовлено.

Зазначає, що головуючий суддя до початку допиту з`ясовувала у свідків чи не змінювали вони свої показання, зазначивши про обізнаність з матеріалами провадження, що вважає неправильним, здійснював допит свідків, що не передбачено КПК, тому вказані дії вважає такими, що виходять за межі повноваження судді. При цьому суддя не реагувала на образливі слова свідка ОСОБА_17 про обвинувачену, ставила запитання свідкам щодо отримання відомостей, яка не з`ясовувалася, чим виходила за межі висунутого обвинувачення, таким чином усуваючи недоліки досудового розслідування. Також головуючий суддя задавала питання свідкам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ставивши навідні запитання.

Стверджує, що головуючий суддя в судовому засіданні звертала увагу прокурора на недоліки та надавала прокурору поради.

Під час судового розгляду за клопотанням прокурора, незважаючи на заперечення сторони захисту, були допитані свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , які на стадії досудового розслідування допитані не були, їх показання стороні захисту не відкривалися, чим порушено право ОСОБА_8 на захист.

Стверджує, що головуючий суддя, після заявлених відводів, упереджено поставилася до сторони захисту в судовому засіданні.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій за ч.1 ст. 115 КК України, є правильним, ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні та отримали належну оцінку.

Доводи обвинуваченої та її захисника про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення не відповідають дійсності.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_10 , зранку 19.08.2022 він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої в гаражі ОСОБА_11 . Після дзвінка колишньої дружини ОСОБА_9 обвинувачена влаштувала скандал, кинула в нього ящик. Через скандал ОСОБА_11 вигнав їх з гаража. Приблизно о 15.00 він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли на стадіон. На стадіоні ОСОБА_8 продовжила сварку з померлим, била його кавуном по голові. В той час, коли він розмовляв по телефону з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 вдарила ОСОБА_9 ножем в груди, про що, під час розмови по телефону, він повідомив ОСОБА_11 . Після цього свідок залишив місце події.

Вказані показання підтвердив свідок ОСОБА_11 , який вказав, що дійсно під час розмови з ОСОБА_10 , який у цей час перебував на стадіоні поряд з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 розмовляв з ним по телефону протягом певного часу, а потім раптово сказав йому про те, що ОСОБА_8 підрізала ОСОБА_9 . Вказав, що ОСОБА_10 йому по телефону повідомляв події, які відбувалися на той час між обвинуваченою та ОСОБА_9 . Після цього свідок прийшов на стадіон і побачив, що на землі лежить ОСОБА_9 , поруч лежала ОСОБА_8 .

Про те, що ОСОБА_8 , з ревнощів, неодноразово влаштовувала сварки та наносила ОСОБА_9 тілесні ушкодження повідомляли й інші свідки в судовому засіданні.

Суд першої інстанції правильно критично оцінив слова померлого ОСОБА_9 про те, що його ножем вдарив ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_8 була його співмешканкою та його дії могли бути спрямовані на уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності.

Окрім цього, як вбачається з даних протоколу огляду телефону, належного ОСОБА_10 , від 06.09.2021, з фото таблицею до нього, і протоколу огляду від 08.10.2021 оптичного диску з написом «ВФ Україна» № 554/8073/21 GB-21-09584/КІ 04.10.2021, між телефонними номерами ОСОБА_10 (абонентський № НОМЕР_1 ) і ОСОБА_11 (абонентський № НОМЕР_2 ) 19.08.2021 відбулися з`єднання о 07:19 год., 07:25 год., 13:55 год., 15:55 год., 19:46 год.

Як встановлено судом тілесне ушкодження ОСОБА_9 у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини зліва було нанесено приблизно о 16.00 год. 19.08.2021, що збігається з часом спілкування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

При цьому свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказували, що ОСОБА_8 впродовж дня 19.08.2021 влаштовувала сварки з ОСОБА_9 на ґрунті ревнощів до колишньої дружини. Не заперечує цього факту і сама обвинувачена.

Будь-яких доказів сварки ОСОБА_10 з ОСОБА_9 колегією суддів не встановлено та учасниками провадження не надано.

Доводи сторони захисту про причетність ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_9 колегія суддів не перевіряє, так як, відповідно до норм ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Щодо доводів захисника та обвинуваченої про недопустимість як доказу протоколу обшуку затриманої особи від 20.08.2021 та визнання речового доказу, а саме: футболки чоловічої зі слідами РБК недопустимим доказом, необхідно зазначити, що вказаний доказ був виявлений та вилучений в ОСОБА_8 під час затримання в присутності захисника та понятих в приміщенні відділу поліції. При цьому ОСОБА_8 не заперечує, що вказана футболка належала ОСОБА_9 .

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_8 не заперечує, що під час події 19.08.2021 вона була разом з ОСОБА_9 та не заперечує факт того, що в неї знаходилася вказана футболка та те, що під час обшуку видала її працівникам поліції.

Будь-яких доказів того, що вказаний речовий доказ вилучався в помешканні, де була затримана ОСОБА_8 , суду не надано. Обшук затриманої особи та складання протоколу слідчої дії було проведено в ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, вказану футболку ОСОБА_8 видала та її було вилучено під час цієї слідчої дії, що підтвердили свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Твердження захисника, що суд безпідставно послався на показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які були понятими та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_20 , які є працівниками полії, є помилковим, так як зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Допит вказаних осіб під час досудового розслідування не передбачено, та показання цих осіб не є доказами, які мають бути зібрані та відкриті стороні захисту відповідно до ст. 290 КПК України.

Всі свідки, які допитані в судовому засіданні були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, тому підстав недовіряти показанням свідків у колегії суддів немає.

Відповідно до вимог ст. 352 КПК України якщо свідок висловлюється нечітко або з його слів не можна дійти висновку про те, чи визнає він обставини чи заперечує проти них, суд має право зажадати від цього свідка конкретної відповіді - "так" чи "ні".

Після допиту свідка йому можуть бути поставлені запитання потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, їх представниками та законними представниками, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також головуючим та суддями.

Вказаних норм чинного законодавства щодо допиту свідка головуючим суддею було дотримано, тому доводи захисника щодо порушення порядку допиту свідків не відповідає дійсності.

Тобто будь-якої невідповідності нормам КПК під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин доведена доказами, дослідженими судом першої інстанції. Тому місцевий суд правильно критично оцінив показання обвинуваченої щодо заперечення своєї вини.

З огляду на вказане суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Отже, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за обставин встановлених судом, є доведеною, ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою вона перебувала у близьких відносинах та рецидив кримінальних правопорушень.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Також колегією суддів з переглянутих відеозаписів судового засідання суду першої інстанції, не встановлено будь-якої демонстрації зацікавленості головуючого суддів в результаті розгляду справи.

На підставі ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Заявлені головуючому судді відводи розглянуті та в їх задоволенні судом відмовлено. В свою чергу, і колегія суддів апеляційного суду не вбачає обґрунтованих підстав для відводу головуючому судді місцевого суду в даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4