ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/877/24 Справа № 243/5145/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

06 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника особи,

стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційними скаргами представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року, якою продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 діб, тобто до 10 березня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року, продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 діб, тобто до 10 березня 2024 року. Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що може спонукати ОСОБА_8 на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, або втекти, скориставшись воєнним станом в Україні під загрозою тягаря відповідальності за скоєне.

На зазначену ухвалу суду представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року скасувати та ухвалити нову, якою змінити йому запобіжний захід та передати законному представнику ОСОБА_7 на піклування з обов`язковим лікарським наглядом за постійним місцем проживання ОСОБА_8 та з проходженням лікування. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив йому запобіжний захід у виді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , аналогічні доводам апеляційної скарги представника ОСОБА_8 ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційних скарг представника та захисника,перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно ОСОБА_8 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції до 10 березня 2024 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений може: переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому наявний ризик ухилитися від явки до суду, з метою ухилення від можливого суворого покарання.

Колегія суддів вважає, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій ОСОБА_8 є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до порушення належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих злочинів свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційних скарг представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку та передати законному представнику ОСОБА_7 на піклування з обов`язковим лікарським наглядом за постійним місцем проживання ОСОБА_8 та з проходженням лікування, не є слушними, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі, зменшити суспільну небезпеку для оточуючих та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційних скарг були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: