УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11525/23

Номер провадження 1-кс/495/2296/2023

25 жовтня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2023 рокустарший слідчий СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 23.10.2023 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин водій автомобіля марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Центральна в селі Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, в напрямку центра села, біля будинку №2 виявив на правому узбіччі за напрямком свого руху пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності дорослих, при наближенні до нього, останній почав різко перебігати вказану проїзну частину з права на ліво, водій ОСОБА_4 , без застосування гальмування прийняв вліво на зустрічну полосу руху та здійснив наїзд на ОСОБА_5 , який в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді: епідуральний крововилив в правій тім`яній області, субдиральний крововилив в лобній та тім`яній області зліва.

23.10.2023 року о 17.30 годині фактично був затриманий водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено транспортний засіб: а саме - автомобіль марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, 2012 року випуску, належить ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , посвідчення водія на імя ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 27.04.2018, який в результаті зіткнення залишив на собі сліди правопорушення і є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене з метою фіксації та проведення з транспортними засобами авто технічних експертиз технічного стану транспортних засобів та транспортно-трасологічну експертизу наїзду на пішохода. Транспортний засіб поміщено на територію ТОВ «Нова пошта» за адресою: вулиця Центральна 65 а, село Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, для подальшого зберігання у незмінному стані, у зв`язку з наповненістю спец.майданчику та відсутності місця для зберігання.

Також в ході проведення огляду місця ДТП були вилучені документи: свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, видане ТСЦ 8044;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 27.04.2018, упаковано до паперового конверту №1 із зазначенням вмісту ,залишені в матеріалах справи.

У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність надання зазначених транспортних засобів для огляду судовому експерту та необхідність зберігання на спец. майданчику без доступу сторонніх осіб.

За твердженням слідчого, на даний час виникла необхідність в арешті зазначеного автомобіля за ухвалою слідчого судді в обмеженні права на відчуження, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що є доказом злочину а також з метою в подальшого забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Наразі є достатні підстави вважати, що при доступі до зазначеного автомобіля сторонніх осіб існує реальна загроза їх зміни або знищення, продажу або схову від досудового розслідування тощо.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На переконання слідчого судді, слідчий та прокурор довели, що зазначене в клопотанні майно законно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Між тим слідчим та прокурором не доведено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, тобто не має відомостей про те, що особа у якої вилучено вказане майно, а саме: автомобіль марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, видане ТСЦ 8044 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 27.04.2018 намагалася таке майно знищити, перетворити, приховати, пошкодити та інше, а навпаки добровільно надала слідчому для огляду.

Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 24.10.2023 року слідчим за участю спеціаліста (експерта) та понятих було проведено огляд транспортного засобу (автомобіль марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 ) та слідчий експеремент, про що складено відповідні протоколи.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів. Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є некрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції».

Аналізуючи вищенаведене та з урахуванням того, що арешт автомобілю марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, 2012 року випуску, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 27.04.2018 може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власника, що є неприпустимим, а також з огляду на те, що наявна інформація про проведення експертом огляду транспортного засобу та слідчого експеременту, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в частині заборони відчуження зазначеного майна, з метою забезпечення кримінального провадження №0001256,

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчий СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити чатково.

Накласти арешт у виді заборонити відчуження (розпорядження) на наступне майно:

- автомобіль марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, належить ОСОБА_6 ;

- свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, видане ТСЦ 8044;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 27.04.2018.

Передати автомобіль марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, належить ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, видане ТСЦ 8044; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 27.04.2018 під сохранну розписку, на відповідальне зберігання, особі у якої воно було вилучено ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 (особу, у якої було вилучено майно) надати за необхідністю слідчим Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (або іншим відповідальним особам) доступ для огляду та проведення необхідних слідчих дій автомобіль марки "MAN TGL 12.220" р.н. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, належить ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 12.09.2023 року, видане ТСЦ 8044; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 27.04.2018.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1