Провадження № 11-кп/824/5322/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000329 від 09.02.2023 року

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000329 від 09.02.2023 року, повернуто прокурору.

Мотивуючи підстави повернення, суд вказав, що клопотання прокурора не містить інформації щодо позиції прокурора щодо можливості ОСОБА_7 брати участь в судовому провадженні і такі обставини перешкоджають суду визначитися з розглядом клопотання з дотриманням прав особи, стосовно якої подане клопотання. Також в клопотанні ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру декількох видів, передбачених статтею 94 КК України, із одночасною вказівкою про можливість призначення покарання особі, отже в цій частині клопотання не відповідає вимогам ч.2 ст. 292 КПК України, суперечить правилам ст. 503 КПК України щодо підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Крім того, суд вказує, що клопотання містить протилежні твердження про вчинення особою кримінального проступку, вчинення при цьому умисних дій, одночасно перебуваючи у стані неосудності, що протирічить визначенню ст. 19 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що у клопотанні прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_7 покарання у виді примусових заходів медичного характеру у виді поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, що спростовує висновки суду щодо того, що в клопотання ставить питання про застосування примусових заходів медичного характеру декількох видів, передбачених ст. 94 КК України, із одночасною вказівкою про можливість призначення покарання особі, тобто прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України.

Крім того, апелянт вказує, що суд під час підготовчого судового засідання прийшов до висновку про повернення клопотання без присутності особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, його законного представника та захисника. Також вказує, що прокурору відмовлено у клопотанні про встановлення місцезнаходження особи, що є порушенням принципу змагальності, обмеженням прав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством державному обвинувачу та свідчить про упередженість суду.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд повернув прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000329 від 09.02.2023 року, у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст. 291 КПК України.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.292 КПК України, зокрема: клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 КПК України, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 292 КПК України у клопотанні прокурор просить застосувати відносно ОСОБА_7 до покарання у виді примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Крім того, клопотання прокурора не містить інформації щодо позиції прокурора щодо можливості ОСОБА_7 брати участь в судовому провадженні.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, що є підставою для повернення клопотання прокурору, а тому апеляційна скарга прокурора має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя