Справа № 524/8796/23
Провадження №1-кп/524/704/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0000098, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пузикове Глобинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.01.2022 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

27.05.2022 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.1 ст. 384 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік,

01.09.2022 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та втсанволенням іспитового строку на 2 роки,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.

В підготовочму судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема є об`єктивні причини вважати, що обвинувачений буде переховуватися від суду, незаконно впливатиме на свідків та потерпілих по справі, а також буде продовжувати вчиняти злочини.

Обвинувачений та його захисник проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховую вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що доводи прокурора є обґрунтованими, заявлені в клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у ряду епізодів тяжких злочинів, що свідчить про його схильність до злочинної діяльності та можливість вчинення обвинуваченим нових злочинів. Крім того, на переконання суду існують ризики, що цей обвинувачений може ухилятися від явок до суду з огляду на тяжкість покарання, передбачених санкціями ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 263 КК України, окрім цього обвинувачений достовірно знаючи, що відносно нього вже є кримінальне провадження в суді, знову вчинив ряд злочинів, зважаючи на відсутність у обвинуваченого сталих соціальних зв`язків, постійної роботи, а також постійного доходу.

З огляду на викладене, клопотання про застосування до цього обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та підставним, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтвердилось у судовому засіданні, а підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу суд не вбачає.

Суд констатує, що по справі не досліджено письмові документи, не допитані свідки, потерпілі, сам обвинувачений, оцінюючи в сукупності всі вищеперераховані обставини, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність сталих соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, що забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000098 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000098 залишити без задоволення.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 січня 2024 року включно, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків.

Ухвала суду в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя Ліна ОБРЕВКО