справа № 166/772/22
провадження № 1-кп/166/6/24
10 січня 2024 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який утримується у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» на підставі ухвали Ратнівського районного суду від 16.11.2023.
Клопотання мотивує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Так, на думку прокурора, ОСОБА_6 з огляду на ймовірність призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, відсутність міцних соціальних зв`язків може переховуватися від суду, незаконно впливати на недопитаних неповнолітніх свідків та потерпілу особу похилого віку. Про існування ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що відносно нього Любешівський районний суд Волинської області розглядає кримінальне провадження за ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник потерпілої підтримав позицію сторони обвинувачення.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Указав, що прокурор не навів переконливих доводів щодо існування згаданих у клопотанні ризиків, його твердження є лише припущеннями ухилення ОСОБА_6 від явки до суду, впливу на свідків, потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, указав, що ОСОБА_6 з моменту затримання й дотепер жодних дій, спрямованих на ухилення від слідства чи суду, не вчиняв, перепон при затриманні не здійснював, самостійно видав власні речі, добровільно надав біологічні зразки для дослідження, не ухилявся від проведення експертиз. Зазначив, що потерпіла та свідки допитувались як на досудовому розслідуванні, так і судом до скасування попереднього вироку, із ними були проведені слідчі експерименти, що знівельовує ймовірність впливу на них. ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно із досудовою доповіддю органу пробації ризик небезпеки для суспільства й ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Звинувачення, висунуте щодо ОСОБА_6 у іншому кримінальному провадженні, що розглядається Любешівським районним судом Волинської області, обвинуваченим заперечується, остаточного судового рішення у тій справі не ухвалено. Стверджує про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків; останній має постійне місце проживання та реєстрації, проживає із рідним братом особою з інвалідністю, здійснює за ним догляд. З цих підстав, на його думку, не доведеною є неможливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Уважає недоведеним факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення з огляду на недопустимість висновків експертів та показань потерпілої.
Просив застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Прокурор і представник потерпілої заперечили проти заміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Прокурор повідомив про неодноразову зміну обвинуваченим своєї думки щодо причетності до злочину.
Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов такого висновку.
Ратнівський районний суд ухвалою від 30 червня 2022 року обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжував, востаннє 16 листопада 2023 року після скасування Волинським апеляційним судом відповідно до ухвали від 19.09.2023 вироку Ратнівського районного суду від 22.11.22 у даному кримінальному провадженні.
Обгрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, судом перевірялася. Доводи захисника про недопустимість таких доказів, як висновки експертів та показання потерпілої, на даний момент є передчасними, судом не враховуються. Такі твердження є лише версією сторони захисту, яка повинна бути перевірена в ході судового слідства; на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті. Причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, підозра у якому йому була повідомлена на досудовому розслідуванні, а обвинувачення після його завершення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.
Суд, з огляду на дані про особу обвинуваченого, уважає доведеними стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, соціальні зв`язки обвинуваченого не змінилися. ОСОБА_6 неодружений, офіційного місця роботи не мав, до затримання проживав із братом, який є особою з інвалідністю, однак офіційні відомості відповідного уповноваженого органу соціального захисту населення про здійснення за ним догляду відсутні. ОСОБА_6 відома на даний час позиція потерпілої щодо наполягання на реальному покаранні у разі доведення його винуватості, висловлена останньою у ході розгляду клопотання про відмову від обвинувачення.
Крім цього, установлено, що Любешівський районний суд розглядає кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , серед іншого, у вчиненні замаху на тотожний злочин (ч.1 ст.152 КК України) за участю іншої потерпілої особи похилого віку. При цьому, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину в даному кримінальному провадженні після викриття його у вчиненні злочину, провадження за яким розглядається іншим судом, що свідчить про обізнаність останнього із можливими наслідками кримінального переслідування й ігнорування ними. Із цих же підстав, суд уважає, що досудова доповідь органу пробації, яким визначено середні ризики повторного вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства й можливість виправлення його без ізоляції від суспільства, не є обов`язковою для суду, а оцінюється у сукупності з іншими фактами.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тримання під вартою є виправданим, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
У зв`язку з установленими обставинами, зокрема обвинувачення у вчиненні в різний час двох злочинів за ч.1 ст.152 КК України, при цьому, другого злочину - після викриття у скоєнні першого, відсутність міцних соціальних зв`язків, на думку суду, продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду й продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Непереконливими й на даний час є доводи сторони обвинувачення про можливість незаконного впливу на потерпілу, з огляду на її постійне проживання у Центрі надання соціальних послуг Заболоттівської селищної ради, а тому суд відхиляє їх. Щодо можливого впливу на свідків прокурор не конкретизував, на яких саме свідків може вплинути обвинувачений, які їх показання він може намагатися змінити. Слушними є доводи захисника про надання потерпілою і свідками показань під час судового розгляду до скасування вироку, а також у ході слідчого експерименту. Відтак недоведеним є твердження прокурора про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК Українию
Ураховуючи, що на даний час кримінальне провадження не завершено, з огляду на продовження існування передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, суд задовольняє клопотання прокурора, а підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про це клопоче захисник, не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 березня 2024 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який утримується під вартою, - з дня отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Апеляційне оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Дата проголошення повної ухвали 10 січня 2024 року о 16 год 00 хв.

Головуючий ОСОБА_1