Справа № 175/9045/23
Провадження № 1-кп/175/562/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, радіотелефоніста 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.2023 за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 17000,00 грн. (сплачено штраф 19.02.2024), -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший солдат ОСОБА_4 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її в посаді радіотелефоніста 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи засудженим 15.08.2023 вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., маючи не зняту та непогашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, 01.11.2023, близько о 09-00 год., старший солдат ОСОБА_4 рухаючись автошляхом М-30 «Стрий-Ізварине» на автомобілі «ЗАЗ» 110206, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зупинившись за необхідності на трасі в напрямку м. Підгородне Дніпровського району

Дніпропетровської області, придбав шляхом привласнення знайдений ним на землі прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком та полосою фіолетового кольору, в середині якого знаходилась кристалічна речовина масою 0,3021 г, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого становить 0,2155 г, який поклав до належного йому гаманця, після чого, маючи таким чином у своєму безпосередньому володінні вказану психотропну речовину, помістив гаманець до салону автомобіля «ЗАЗ» 110206, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Того ж дня, 01.11.2023 року, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ» 110206, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в салоні якого зберігався гаманець, в якому знаходився прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком та полосою фіолетового кольору, в середині якого знаходилась кристалічна речовина масою 0,3021 г, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого становить 0,2155 г., рухаючись в напрямку м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, вчиняючи тим самим незаконне перевезення психотропної речовини без мети збуту, близько 13-00 год., проїжджаючій через блокпост 1601, що розташований за межами м. Підгородне, Дніпровського району Дніпропетровської області, був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, та на запитання щодо наявності у нього заборонених в обігу предметів та речовин, повідомив, що має при собі психотропну речовину «метамфетамін», після чого дістав із належного йому гаманця та передав працівникам поліції прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком та полосою фіолетового кольору, в середині якого знаходилась кристалічна речовина масою 0,3021 г, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого становить 0,2155 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та перевозив без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що в минулому році їхав у м. Підгородне, зупинився за потребою та знайшов на землі сліп-пакет із кристалічною речовиною. Зрозумівши, що це психотропна речовина поклав пакет до свого гаманця та поїхав далі. На блок посту його зупинили та на запитання поліції він повідомив про наявну у нього психотропну речовину, яку він добровільно видав співробітникам поліції. В скоєному розкаюється, зробив для себе відповідні висновки.

Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються вирішення питання про долю речових доказів та судових витрат.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є військовослужбовцем та за місцем служби характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та визнання своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України в межах санкції статті у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1195,00 грн..

Речові докази: сейф-пакет №5688498 із кристалічною речовиною масою 0,2155 г, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін, в фольговому згортку, пакет із полімерного матеріалу, фрагмент клейкої стрічки, первинну упаковку, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1