Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2553/23
Провадження № 1-в/553/380/2023
У Х В А Л А

Іменем України

04.12.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» - ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції клопотання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новозибков Брянської області, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, по даній справі засудженого:

-11.03.2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання - термін тримання під вартою з 26.11.2018 року по 11.03.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 11.04.2019 року,

про застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно дострокового звільнення, посилаючись на те, що має порушення режиму та умов відбування покарання, працевлаштований, має сумлінне ставлення до праці. Вказані обставини на думку засудженого є об`єктивними та вагомими, тому прохав застосувати відносно нього умовно дострокове звільнення, відповідно до положення ст. 81 КК України.

Прокурор при вирішенні даного подання заперечував та вказував про його передчасність, оскільки засуджений за весь період відбуття покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. При цьому, засуджений має чотири непогашених стягнення, відповідно прокурор вважав, що до ОСОБА_5 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, в зв`язку з чим в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

В судовому засіданні представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» при вирішенні даного клопотання покладався на розсуд суду.

Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні прохала надати засудженому шанс для доведення свого виправлення, задовольнивши клопотання засудженого та застосовувавши відносно нього умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.

Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.

Таким чином, дане спільне подання підлягає розгляду Ленінським районним судом м. Полтави.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.11.2018 року.

Засуджений ОСОБА_5 за час перебування в ДУ « Черкаський слідчий ізолятор» м. Черкаси характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав.

З 04.05.2019 року ОСОБА_5 міру покарання відбував в ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)». За час відбування покарання характеризувався посередньо. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення знято у встановленому законом порядку. Мав три заохочення.

З 28 жовтня 2020 року відбуває покарання в ДУ « Полтавська виправна колонія (№64)». За час відбування покарання характеризується негативно. За допущене порушення установленого порядку відбування покарання десять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Шість стягнень погашено у встановленому законом порядку, останні чотири стягнення не зняті і не погашені в установленому законом порядку.

Працевлаштований в бригаді по обробці алюмінієвих виробів на виробничій ділянці №4, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться задовільно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою установи виконання поарань відноситься задовільно.

Адміністрацією установи засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.

У відношенні до представників адміністрації намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, намагається виконувати їх законні вимоги.

Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Намагається виконувати роботи із самообслуговування, має базовий рівень необхідних навичок.

Відповідно до ст. 123 КВК України засудженим ОСОБА_5 реалізовано програму диференційованого виховного впливу «Професія», де отримав спеціальність «Столяр будівельний « в «Полтавському навчальному центрі №64» при установі. Зарахований до участі у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» .

Відповідно до ст.ст 110, 114 КВК України засуджений не підтримує соціально корисні зв`язки шляхом телефонних розмов, побачень. Соціальні зв`язки втрачені взагалі.

Рішенням комісії виправної колонії від 02.04.2021 року в зміні умов тримання відмовлено, як особі , який не стає на шлях виправлення.

Відповідно до Рішення комісії виправної колонії від 16.06.2022 року засудженому в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Придніпровського районного сауду м. Черкаси від 11.03.2019 року майнового позову в установі немає, згідно заяви від 29.03.2023 року утримано кошти за судові витрати в сумі 1144,00 грн.

При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами клопотання і особової справи на засудженого, що заробітна плата засудженого ОСОБА_5 за період з травня 2021 року по листопад 2023 року і становить 42525,98 грн..

Станом на 04.12.2023 року на особовому рахунку засудженого ОСОБА_5 залишок коштів становить 13012,87 грн..

Судом встановлено, що відповідно до довідки про заохочення та стягнення, виданої ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» відносно засудженого ОСОБА_5 , засуджений має 7 заохочень, та 11 (одинадцять) стягнень, чотири з яких до цього часу не погашені: саме: 21.02.2020 року - за порушення форми одягу, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження; 05.04.2021 року за порушення форми одягу, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 07.11.2022 року - за завішування свого спального місця, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 21.11.2022 року за відмову виконувати обов`язки чергового згідно графіку, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 14.12.2022 року - за невихід до їдальні установи на «сніданок», накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 19.12.2022 року за порушення дисципліни строю, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 23.01.2023 року за відмову виконувати обов`язки чергового згідно графіку, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 04.08.2023 року - за порушення форми одягу, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 18.08.2023 року - за порушення дисципліни строю, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження; 23.08.2023 року за паління цигарки не встановленому для цього місці, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 13.10.2023 року - за невихід до їдальні установи, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від N 10 від 26.12.75 «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну

невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Отже, з досліджених даних можна зробити висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_5 під час відбування всього періоду покарання, хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає суду підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Вирішуючи дане питання суд насамперед враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України. Відповідно до вироку суду ОСОБА_5 винним себе визнав у вчиненому ним злочину.

В ході судового розгляду клопотання судом встановлено, що виконавчих листів про стягнення коштів на адресу установи відбування покарання засудженим не надходило. При цьому, засудженим 29.03.2023 року подано заяву про добровільне відрахування коштів на сплату судових процесуальних витрат за рішенням Придніпровського районного суду в сумі 1144,00 грн..

Надаючи оцінку поведінці засудженого ОСОБА_5 в установах відбування покарання судом приймається до уваги, шо засуджений має 11 дисциплінарних стягнень, з них тільки за 2023 рік має 4 (чотири), які не погашені у встановленому законом порядку. За період відбування покарання ОСОБА_5 має 7 (сім) заохочень, при цьому, останній раз засуджений заохочувався 15 серпня 2022 року.

Суд констатує, що відсутність в поведінці засудженого ОСОБА_5 послідовних, кардинальних позитивних змін, що також вказує про відсутність на даний час правових підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Крім того, в ході судового розгляду подання встановлено, що згідно з оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_5 має низький рівень ймовірності небезпеки для суспільства.

Вказані висновки суду підтверджуються і позицією в судовому засіданні самого засудженого ОСОБА_5 , який не заперечував проти вказаних встановлених судом обставин, а також вказав про те, що робіт з благоустрою він взагалі не виконує з власних міркувань без поважних на те причин.

Таким чином, сам засуджений ОСОБА_5 на даний час не впевнений в своїй правомірній та належній поведінці після звільнення з місць позбавлення волі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним, і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, оскільки за весь період перебування у місцях позбавлення волі засуджений не мав стабільної, позитивної поведінки, яка б вказувала про виправлення засудженого в умовах відбування покарання.

Разом з цим, судом не встановлено, а стороною захисту не доведено належними і допустимими доказами упередженість працівників адміністрації чи установи відбування покарання під час здійсненнями ними контролю за поведінкою засудженого, в зв`язку з чим суд критично сприймає твердження захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 з даного питання.

З огляду на вищевикладене, на теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своїми діями не намагається стати на шлях виправлення. Приймаючи до уваги той факт, що останній має чотири дисциплінарних стягнення за 2023 рік, які не погашені засудженим у встановленому законом порядку.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч.2 ст. 81 КК України) та формальної (ч.3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності, якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню про умовно-дострокове звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Суд констатує, що за весь період перебування у місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має 7 заохочень, останнє застосовано 15 серпня 2022 року, при цьому має 11 стягнень, чотири з яких не погашені у встановленому законом порядку.

З огляду на встановлені судом обставини, а саме відсутності в поведінці останнього належного ступеню виправлення, необхідного для його умовно-дострокового звільнення, свідчить про відсутність, станом на вересень 2023 року, тобто на час звернення з даним клопотанням до суду, у засудженого ОСОБА_5 правових підстав для звернення до суду з клопотанням застосування про умовно-дострокове звільнення останнього, оскільки жодна з двох обов?язкових підстав (матеріальна та формальна), необхідних для застосування умовно-дострокового звільнення особи, в поведінці засудженого ОСОБА_5 наявні не були, що очевидно позбавляє суд можливості ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

На теперішній час суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_5 своїми діями навіть не намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він на даний час досяг належного ступеня виправлення, безумовного і достатнього, для його умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, необхідний більш тривалий час.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, в зв?язку з чим ОСОБА_5 не підлягає умовно-достроковому звільненню, а відтак клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення останнього, до задоволення не підлягає, як безпідставне та передчасне.

Керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно - дострокового звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1