Справа №949/1954/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 13 липня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, освіти середньої-спеціальної, непрацюючої, пенсіонерки, заміжньої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у 2020 році, (більш точні дата, час та місце слідством не встановлені), незаконно придбала, шляхом збирання в полі поблизу с. Сварицевичі, Сарненського району Рівненської області, невстановлену кількість рослин, роду коноплі. Після чого, принесла вказані рослини за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до будинку та господарського приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, скеровані та виготовлення наркотичного засобу, висушила вказані рослини і незаконно зберігала на території вказаного домогосподарства, без мети збуту. 13 липня 2023 року у період часу з 15:10 год. по 17:50 год., в ході проведення обшуку в домогосподарстві, що в АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання ОСОБА_4 , працівниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено речовину рослинного походження у висушеному стані, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечною наркотичною речовиною, обіг якої заборонено, канабісом. Загальна маса канабісу становить 1870,816 г, що згідно таблиці 1 "Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року (в редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України№634 від 29 липня 2010 року), вважається у великих розмірах.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних речовин без мети збуту, у великих розмірах, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачениа ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини та ствердила суду, що приблизно у 2020 році, точної дати вже не пам`ятає, вона назбирала в полі поблизу с. Сварицевичі, рослини коноплі. Після цього, вона принесла вказані рослини до місця свого проживання, висушила їх та зберігала до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 13 липня 2023 року. Дану речовину вона використовувала як знеболюючий засіб.

Крім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 надала на підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_4 письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинуваченої.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, просила визнати обвинувачену ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік зі звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних речовин без мети збуту, у великих розмірах.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 незаконно придбала, виготовила та зберігала наркотичні речовини без мети збуту, у великих розмірах, а тому її дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, її характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП "Дубровицька міська лікарня".

Обставинами, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає те, що обвинувачена вину визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також суд враховує практику Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові по справі №634/609/15-к від 01 лютого 2018 року, згідної якої поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання "може", "вправі"; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема "особа винного", "щире каяття" тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 Кримінального кодексу України), визначенні "інших обставин справи", можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 Кримінального кодексу України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченої, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 309 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються її дії, а саме у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік зі звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України..

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 2390 грн., що на підставі частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- наркотичний засіб - канабіс, масою 1870,816 г., що упакований в сейф-пакет МВС Експертна служба №3297461, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області - знищити.

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 2390 грн. (дві тисячі триста дев`яносто гривень).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1