УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання

Справа № 621/426/24

Провадження 1-кс/621/118/24

09 лютого 2024 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000540 від 28.11.2023 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 статті 185, ч.2 статті 289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000540 від 28.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 статті 185, ч.2 статті 289 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 21.11.2023 близько 20:00 год., ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення блендера, що належить ОСОБА_7 . З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , в той же день і час, переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, протиправно, повторно, з метою наживи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в подальшому неодноразово продовженого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, викрав ручний блендер ТМ «Octavo» моделі ОС -211 бувший у вжитку, у справному стані, вартістю, відповідно до висновку експертизи результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1161/24 від 11.01.2024 765,16 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 28.11.2023, близько 20:00 год., ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання свого вітчима ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення портативної колонки, що належить ОСОБА_8 .. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , в той же день і час, переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, протиправно, повторно, з метою наживи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в подальшому неодноразово продовженого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, викрав портативну колонку ТМ «T&G» моделі 803, у справному стані, бувшу у вжитку, вартістю, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №161/24 від 11.01.2024 - 350 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно.

Крім того, 30.12.2023 в нічний час, ОСОБА_4 перебував поблизу багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

В подальшому, 30.12.2023, в нічний час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємного, протиправно, повторно, з метою наживи, з корисних мотивів, переконавшись у тому, що його дії ніким помічені не будуть, незаконно заволодів транспортним засобом марки «Viper» моделі « МХ 150Е», 2008 року випуску, червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 150 куб. см з номером шасі « НОМЕР_2 пробігом 16679 км, без акумулятора, в робочому стані, вартістю, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №161/24 від 11.01.2024 15 000 грн, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перемістивши його з місця вчинення злочину, не запускаючи двигун, через відсутність акумуляторної батареї, з метою подальшої його реалізації, чим ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Крім того, 05.01.2024, близько 08:00 год, ОСОБА_4 перебував в під`їзді багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення дитячого велосипеду, що належить ОСОБА_10 .

З метою реалізації свого кримінального протиправного умислу ОСОБА_4 ,в той же день та час, перебуваючи в під`їзді багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, протиправно, повторно, з метою наживи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в подальшому неодноразово продовженого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з приміщення тамбуру викрав велосипед дитячий ТМ «Corso» моделі «Quick Start», відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №161/24 від 11.01.2024 16710,40 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно.

Крім того, 05.01.2024, близько 10:00 год, ОСОБА_4 , перебував в під`їзді багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення зимових черевик, що належать ОСОБА_11 .

З метою реалізації свого кримінального протиправного умислу ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи в під`їзді багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, протиправно, повторно, з метою наживи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в подальшому неодноразово продовженого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з приміщення тамбуру викрав шкіряні жіночі зимові черевики, 39 розмір, бувші у вжитку, без ушкоджень, вартістю, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №161/24 від 11.01.2024 1484,10 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно

11.01.2024 ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, суворість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово, строком на 2 (два) місяці.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання в повному обсязі, вказуючи на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_12 не заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зазначив, що фактично мешкає у будинку матері й вітчима в селі Геніївка, звідки викрав належне їм майно, про що зараз йому оголошено підозру.

Доводи клопотання підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- Витягом з ЄРДР № 0000540 від 28.11.2023 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України (а.с.1-3);

- рапортами чергового ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами прийняття заяви про вчинений злочин; протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події, в ході якого вилучено викрадене майно, постановами про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання, копією пред`явленої підозри, протоколом допиту підозрюваного, вироками Зміївського районного суду Харківської області від 24.01.2014, від 12.02.2020, постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 11.01.20024, протоколом допиту підозрюваного, протоколом проведення слідчого експерименту від 07.02.2024, документами, що посвідчують та характеризують особу підозрюваного (а.с. 4-122).

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши доводи клопотання та докази на його обгрунтування, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Виходячи з усталеної практики Європейського Суду з прав людини, «домашній арешт, з огляду на його ступінь і інтенсивність, вважається позбавленням волі у значенні статті 5 Конвенції, а тому цей вид позбавлення волі вимагає відповідних і достатніх підстав, як і досудове ув`язнення» (п.57 рішення ЄСПЛ від 09.04.2019 року «Навальний проти Росії (№ 2)»

Зокрема, під час обрання такого запобіжного заходу, судом мають бути проаналізовані «ступінь обмеження» та «інтенсивність обмеження» свободи пересування особи, та інші критерії застосовності статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно частин 1, 3, 5 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У поданому клопотанні прокурор посилався на ризики, передбачені ч.1 статті 177 КПК України, проте жодним чином не обґрунтував обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного місця мешкання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і яким чином такий запобіжний захід зможе зменшити ризик впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, не надав доказів згоди потерпілих про цілодобове знаходження підозрюваного у буднику їх фактичного проживання, де підозрюваний вчинив інкриміновані правопорушення.

Оскільки застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту викликає обгрунтований сумнів у можливості запобігання таким чином ризикам, визначеним статтею 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати інший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених статтею 194 КПК України.

Згідно статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197-198, 372, Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це;

- повідомляти слідчого, суд чи прокурора про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобів зв`язку;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис, що в разі невиконання обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено і проголошено 09.02.2024

Суддя ОСОБА_1