Справа № 708/1221/23
Провадження № 1-кп/708/103/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м.Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2023 за № 0001385, за яким:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не працевлаштований, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_6 вчинив умисне кримінальне правопорушення (проступок) за наступних обставин.

ОСОБА_6 о 01 годині 40 хвилин 23 вересня 2023 року, знаходячись на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через сварку, з метою нанесення тілесних ушкоджень, сидячи на стільці з правого боку від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обернувся до нього на пів оберту та наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя, а саме в область верхньої губи, та один удар кулаком лівої руки в лобну ділянку голови, після чого, вийшовши із-за столу та стоячи навпроти ОСОБА_5 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область щелепи знизу, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді травми голови зі струсом головного мозку та крововиливом верхньої губи, які згідно висновку експерта № 02-01/925 від 20 жовтня 2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаними діями за наведених обставин ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, визнав усі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті. Від надання показань щодо подій, які мали місце, на підставі статті 63 Конституції України обвинувачений відмовився. Додатково пояснив, що він зробив для себе відповідні висновки та у майбутньому не допустить порушень закону.

Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду надав показання, якими підтвердив фактичні обставини конфлікту, що мав місце 23.09.2023 між ним та обвинуваченим, механізм та черговість нанесення йому тілесних ушкоджень. Суду додатково повідомив, що на його переконання застосуванню до обвинуваченого підлягає максимально суворе покарання, яке може сприяти його виправленню та попередженню вчиненню нових злочинів.

З`ясувавши розуміння учасниками судового розгляду змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши їм наслідки, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом досліджені надані стороною обвинувачення докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Зокрема судом встановлено на підставі характеристики Виконавчого комітету Чигиринської міської ради, що міська рада інформації про порушення ОСОБА_6 громадського порядку не має, скарги від сусідів на обвинуваченого не надходили. З довідок Чигиринської ЦРЛ судом встановлено, що ОСОБА_6 на обліках у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває. Раніше обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався. Має на утриманні одну малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і доведена повністю «поза розумним сумнівом».

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує те, що він є умисним, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, які містяться у ст. 12 КК України, є проступком.

Обставини, яка пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства, тому достатнім буде призначення покарання у межах санкції статті у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На переконання суду саме таке покарання буде сприяти його виправленню та буде достатнім з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Підстави для задоволення цивільного позову.

За наслідками розгляду поданого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Наявні між цивільним позивачем та цивільним відповідачем правовідносини є деліктним зобов`язанням щодо відшкодування завданої потерпілому матеріальної та моральної шкоди, тому до їх правового регулювання суд застосовує положення Глави 82 «Відшкодування шкоди», а також положення Глави 3 «Загальних положень» Цивільного кодексу України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До способів захисту цивільних прав та інтересів законодавцем віднесено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша).

Право на відшкодування збитків у разі порушення цивільних прав особи гарантовано частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України.

Збитками у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Аналізуючи заявлені позовні вимоги у частині відшкодування завданої матеріальної шкоди суд ураховує, що згідно наданих доказів ОСОБА_5 через завдання йому обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень перебував на лікуванні у неврологічному відділенні з 23.09.2023 по 02.10.2023 (10 ліжко-днів). Під час перебування на лікуванні на придбання медичних препаратів потерпілий витратив грошові кошти у загальній сумі 4 219,71 грн, на підтвердження чого надані відповідні докази. При цьому суд враховує, що у цій частині обвинувачений позов визнав у повному обсязі, тому за наведених обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення завданої потерпілому матеріальної шкоди у повному обсязі.

Право на відшкодування моральної шкоди, завданої особі внаслідок порушення її прав гарантовано статтею 23 Цивільного кодексу України.

В силу ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч.ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч. 1 ст. 1168 ЦК України).

Аналізуючи заявлені ОСОБА_5 вимоги у частині відшкодування завданої йому моральної шкоди та їх обґрунтування, ураховуючи часткове визнання обвинуваченим розміру заявленої моральної шкоди, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 10 000,00 грн, оскільки на переконання суду саме такий розмір є обґрунтованим, відповідає характеру правопорушення, глибині душевних страждань потерпілого, ступеню вини обвинуваченого та відповідає вимогам законодавця щодо розумності та справедливості. За таких обставин цивільний позов у частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати потерпілого у кримінальному провадженні в сумі 1 073,60 грн в порядку статті 124 Кримінального процесуального кодексу України підлягають стягненню із обвинуваченого на користь ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одну тисячу сімсот гривень).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 4 219,71 грн та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, а всього 14 219,71 грн (чотирнадцять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень 71 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 1 073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 коп.).

Речовий доказ, а саме медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 2752, яка повернута до КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради залишити за належністю у КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скаргу, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію повного тексту вироку після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ