Дата документу 13.10.2023Справа № 554/1830/23
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчому відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000105 від 21.10.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 204 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на майно, з позбавленням права на його відчуження, користування та розпорядження, яке вилучене 04.10.2023 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання начальника виробництва ТОВ «Радіалгруп», , ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А40, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 у чохлі типу книжки чорного кольору, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 . Речові докази мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А40, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 у чохлі типу книжки чорного кольору, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з № НОМЕР_3 зберігати після проведення досліджень та експертиз у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не подавав.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Встановлено, слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000105 від 21.10.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 204, ч.3 ст. 204 КК України, за фактом того, що службові особи ПрАТ ВТФ «МТН-Полтава» (), ТОВ «Компанія торговий дім «Зернопродукт» (), ПП «Метекс» (), ТОВ «Радіалгруп» (код ЄДРПОУ 3723809), ТОВ «Стандарт Ойл-2000» (), ТОВ «Кремойл-Синтез» (), ТОВ «Корвет СТ» (), ТОВ «Полтававторма» (), ТОВ «Компанія торгови75), ТОВ «Київ Інвест Груп» (), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , організували діяльність з незаконного виготовлення, зберігання, збуту та транспортування з метою збуту підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей

Під час проведення досудового розслідування, у кримінальному провадженні оперативному підрозділу УСБУ в Полтавській області надано доручення в порядку ст. 40 КПК України.

За результатами виконання доручення оперативними працівниками УСБУ в Полтавській області встановлено, що мешканець м. Кременчука ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 організував та здійснює на території м. Кременчука незаконне виробництво бензину з його подальшим збутом за готівкові кошти з ухиленням від сплати ПДВ та акцизного податку.

Так, використовуючи підконтрольне ПП «Метекс» (код 31847834, юридична адреса: Полтавська область, м. Кременчук, пров. Лубенський, буд. 40, фактична адреса: м. Кременчук, вул. Олександра Халаменюка, буд. 5-А, директор якого є ОСОБА_9 ), який здійснює імпорт з Республіки Польща «метанолу (метилового спирту)», який в подальшому нібито продається (з відображенням у податковому обліку) іншому підконтрольному йому підприємству ТОВ «Радіалгруп» (код 37238075, юридична та фактична адреса: Полтавська область, м. Кременчук, квартал 101, буд. 10а, офіс 32, директор: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

В подальшому, на території виробничих потужностей «міні-НПЗ» (м. Кременчук, вул. Свіштовська, буд. 1д, земельна ділянка :01:001:0081, фактично господарську діяльність здійснює ТОВ «Радіалгруп» на праві суборенди) працівниками ТОВ «Радіалгруп» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальник виробництва, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 під загальним керівництвом ОСОБА_10 здійснюється незаконне виробництво бензину шляхом змішування вищевказаного «метанолу» та бензину А95 з іншими хімічними сполуками (стабільний бензин, розчинник спиртовмісний R-5, октанопідвищуюча присадка МТБЕ (метилтретбутиловий ефір) тощо), які закуповуються як за готівкові кошти (без відображення у податковому обліку) так і за безготівковий розрахунок, з відображенням у податковому обліку як «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція ТУ У 23.2-4:2009». Вироблений вказаним чином бензин є низькоякісним та не відповідає вимогам «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» (Постанова КМУ №927 від 01.08.2013).

Для надання протиправній діяльності з незаконного виробництва бензину вигляду законної у ТОВ «Радіалгруп» наявні ліцензії на виробництво та реалізацію палива альтернативного для бензинових двигунів. Проте, з 11 РГС (резервуар горизонтальний стальний), розміщених на території вказаного «міні-НПЗ», лише один являється акцизним (обладнаний лічильником для обліку виробництва та реалізації пального). В інших РГС по вищезазначеній технології незаконно виробляється бензин, який не обліковується на балансі ТОВ «Радіалгруп» та в подальшому реалізовується за готівкові кошти, а також зберігаються компоненти для його виробництва.

04.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання начальника виробництва ТОВ «Радіалгруп», , ОСОБА_5 , у ході якого вилучено речі зазначені в ухвалі суду як такі, що підлягають вилученню, а також речі, які не входили до переліку, однак мають доказове значення для повноти, всебічності, об`єктивності розслідування кримінального провадження, а саме виготовлені, пристосовані та використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, тому вважаються тимчасово вилученим майном, зокрема мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А40, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 у чохлі типу книжки чорного кольору, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з № НОМЕР_3 .

З метою здобуття доказів вини службових осіб ПП «Метекс», ТОВ «Радіалгруп» у привласненні майна, а також для подальшого проведення ряду досліджень та експертиз необхідний вищезазначений мобільний телефон.

05.10.2023 вилучений мобільний телефон постановою слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучений матеріальний об`єкт є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що на вказані речі, що були вилучені під час обшуку, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть слугувати доказом обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, у слідчого судді є достатні підстави вважати, що за допомогою мобільного телефону здійснювалося спілкування особами, що причетні до даного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, суд вважає, що вилучений мобільний телефон може містити інформацію про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як встановлено у судовому засіданні, під час обшуку вилучений мобільний телефон не оглядався, клопотання про арешт майна подане також з метою подальшого вивчення вмісту вказаного матеріального об`єкту.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон.

Проте слідчим не взято до уваги те, що при вирішенні питання про накладення арешту враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності, що повинно відповідати завданням кримінального провадження, а також враховувати наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Слідчий суддя вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 , суспільний інтерес переважає приватні інтереси власника майна. Вказане втручання у приватне життя даної особи здійснюється на підставі кримінального процесуального кодексу та переслідує легітимну мету.

Однак заборона на право використання вказаного майна буде не пропорційне тій меті, яка стоїть перед органом досудового розслідування. Тому слідчий суддя приходить до висновку лише до обмеження права використання мобільного телефону до проведення слідчим їх огляду з метою фіксації інформації, яка міститься на ньому.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А40, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 у чохлі типу книжки чорного кольору, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 із забороною розпорядження, відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, який після проведеного огляду слідчим передати на відповідальне зберігання власнику, поклавши на нього обов`язок по збереженню речового доказу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1