Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2153/22
Провадження № 1-кп/279/222/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000157 від 22.03.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Харків, громадянина України, з повною загальною

середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 03.08.1998 Київським районним судом м. Харкова, засуджений за

ч.2 ст.142 ст.44 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі з

конфіскацією майна, звільнений 04.12.1998 року по відбуттю строку

покарання;

- 20.09.2000 Київським районним судом м. Харкова, засуджений за

ч.2 ст.229-6, ч.2 ст. 140, ст.42 КК України (1960) до 2 років З місяців

позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений на підставі ЗУ

«Про амністію»;

- 10.07.2002 Київським районним судом м. Харкова, засуджений за

ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений

07.02.2007 року по відбуттю строку покарання;

- 10.08.2007 Київським районним судом м.Харкова, засуджений за

ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ст.395 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців

позбавлення волі, звільнений 18.12.2009 року по відбуттю строку

покарання;

- 17.08.2010 Київським районним судом м.Харкова, засуджений за

ст.395, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі,

- 27.04.2011 Харківським районним судом м.Харкова, засуджений за

ст.391, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з

приєднаною часткою не відбутого строку до 4 років 6 місяців

позбавлення волі, звільнений 20.08.2014 року по відбуттю строку

покарання;

- 26.09.2019 Коростенським міськрайонним судом Житомирської

області, засуджений за ч.1 ст.309, ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, звільнений 05.10.2020 року по закінченню іспитового строку, без місця реєстрації та

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2022 року близько 20 години 20 хвилин, під нас спільного розпиття спиртних напоїв, у квартирі АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, який переріс в бійку, під нас якої ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , стали наносити один одному удари кулаками рук по різним частинам тіла.

В процесі бійки, яка проходила між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній руками та ногами відштовхнув від себе ОСОБА_7 на декілька метрів. З метою припинення конфлікту, ОСОБА_7 , ще відійшов від ОСОБА_5 на декілька метрів до порогу кімнати квартири та мав намір йти додому.

Однак, в цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З цією метою, він взяв в праву руку ніж, який був у нього при собі, підійшов до ОСОБА_7 та інсценуючи жест примирення, обняв його за плечі лівою рукою, скориставшись вказаним моментом, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область лівого боку та один удар в область лівого плеча, внаслідок чого заподіяв потерпілому, умисні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: ножового колото-різаного поранення поперекової ділянки зліва з проникненням до черевної порожнини та селезінкового купола ободової кишки, ножового колото-різаного непроникаючого поранення лопаткової ділянки зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №86 від 28.04.2022, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, з огляду на який прокурор зазначив, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, які зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності дають підстави визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 врахувати пом`якшуючі обставини, і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 5 років.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю та суду показав, що 22.03.2022 року він перебував в приміщенні в квартирі на першому поверсі у "Діда" ОСОБА_8 , вони взяли чекушку спиртного і сіли її з ОСОБА_9 вживати. Потім прийшов ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У ОСОБА_13 була з собою ще пляшка 0,5 л. горілки вони всі разом сіли вживати алкоголь. Потім під час розмови у нього з ОСОБА_14 виник словесний конфлік на тему війни. Він не служив, а потерпілий служив, і коли він (обвинувачений) сказав: "Слава Україні", ОСОБА_13 це обурило, через те, що він не служив, на думку ОСОБА_13 він ОСОБА_15 не мав права на ці слова. Він просив ОСОБА_13 заспокоїтись і сказав: "Видихай бобер", на що ОСОБА_13 розлютився і підскочивши до нього раптово почав наносити численні удари. Він відбивався як міг, відштовхувася від нього ногами, руками, однак останній не припиняв. ОСОБА_13 неодноразово віддтягували від нього, ОСОБА_13 знову підскакував і продовжував бити. Просив не бити його, сказав: "зупинись, ти мене вб`єш", на що ОСОБА_13 відповів: "якщо тебе раніше судимого і вб`ю, то мені нічого за це не буде". Після чергового нападу він відштовнув ОСОБА_13 від себе ногами, привстав, взяв з полочки, яка була біля стола, ніж і двічі наніс удар ОСОБА_13 . Як саме наносив удари не пам`ятає. До ОСОБА_13 підійшов ОСОБА_9 і спровадив ОСОБА_13 до дверей. Пізніше приїзала швидка забрала ОСОБА_13 , він вийшов на вулицю сидів на лавці, потім приїхала поліція. Зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому, як так вийшло не розуміє, вважає, що його дії спровокував потерпілий.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 звернутиувагу на пом`якшуючі обставини і призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Допитаний с судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що проживає в м.Коростені, є військовослужбовцем, в той день прийшов до ОСОБА_5 випити по 50 грам, вони випили, він сказав слава ЗСУ, він сказав на нього "дура", після чого він положив його на ліжко і наніс обвинуваченому два удари кулаком, удари наніс першим, обвинувачений його відштовшхув, потім його (потерпілого) відтянули, потім він подумав, що обвинувачений лізе до нього по-братськи обнятися, а він наніс два ножових удари.

На запитання прокурора потерпілий пояснив, що спочатку до ОСОБА_5 він прийшов сам, а потім прийшла ОСОБА_12 і ОСОБА_17 , в хаті також перебував ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 (прізвищ, імен осіб не знає). ОСОБА_9 відтянув від ОСОБА_18 і витолкав з хати, за плече витягнув, щоб ОСОБА_18 його далі не вдарив ножом. Коли він наніс два удари ОСОБА_18 , він його відштовхнув, до тумбочки потерпілий відскочив, думав що ОСОБА_18 йде обніматися по-братськи, сказав: "Коля, що з тобою?", він тоді ще коло ліжка стояв, потім він підійшов, обняв, і він (потерпілий), навіть не замітив, як він йому ножа вширкнув, ударів наніс два: в плече праве ззаду і в ліву почку. Під час нанесення ОСОБА_18 ударів, будь яких протиправних дій відносно ОСОБА_18 він (потерпілий) не вчиняв, він одразу вийшов з кімнати. Потерпілий зазначив, що коли ОСОБА_18 до нього підходив він (потерпілий) його не бив, він стояв біля тумбочки, ОСОБА_19 був на кроваті , коли його відтянули від ОСОБА_5 відстань між диваном і місцем де стояв потерпілий був метрів два, не він, потерпілий до ОСОБА_18 підійшов, а ОСОБА_18 до потерпілого підійшов. Коли ОСОБА_18 підійшов, ножа він не бачив, ОСОБА_18 його просто обійняв. Після того, як ОСОБА_18 наніс два удари, його відштовхнули і його (потерпілого) відштовхнули, ОСОБА_9 це зробив, і він вийшов з тієї хати і пішов до себе і одразу викликав швидку. Свідками подій, а саме нанесення ударів був ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , ОСОБА_20 в цей момент не було, не пам`ятає.

На запитання захисника потерпілий суду пояснив, що до того як прийшов в приміщення, напередотні побачив ОСОБА_19 і сказав, що візьме пляшку і прийде до нього, коли прийшов, вже всі були в приміщенні. Коли він (потерпілий) його ОСОБА_18 вдарив два рази, він (обвинувачений) його відштовхнув, ті дані про те, те, що він від нього вирвався не було такого. Спочатку ОСОБА_18 сидів на дивані, а він (потерпілий) стояв. ОСОБА_18 потім лежав на дивані від того, що він (потерпілий) на нього (обвинуваченого) накинувся, штовхнув його і наніс два удари. Після цього він (обвинувачений) відхтовхнув його (потерпілого). Хто надавав ОСОБА_18 першу допомогу пізніше, не знає, оскільки його вже забрала швидка. Наскільки сильно був побитий ОСОБА_18 не пам`ятає. В момент нанесення ударів йому ОСОБА_18 , ударів він (потерпілий) ОСОБА_18 не наносив, і далі наносити наміру не мав, одразу вийшов бо почув, що кров тече і почув, що щось встромили. На запитання обвинуваченого потерпілий пояснив: такого факту, що його трійчі відтягували від ОСОБА_18 не було. Його (потерпілого) один раз відтянули і вже потім були удари ножем. ОСОБА_18 його відштовхнув (посунув), як відштовхнув не пам`ятає. Інший відтягував (потерпілого) для того, щоб далі він (потерпілий) не ліз. На запитання прокурора потерпілий пояснив: коли його відштовхнув ОСОБА_19 ногами, а ОСОБА_21 відтянув потерпілого від ОСОБА_18 , він (потерпілий) від ОСОБА_18 знаходився на відстані два метри, ОСОБА_19 до нього (потерпілого) підійшов і вцей час протиправних дій відносно ОСОБА_19 потерпілий не вчиняв. Лавренюку він перед цим, наніс два удари.

Також потерпілий надав суду пояснення щодо ствердження на відео (яке відтворювалось в залі судових засідань під час розгляду провадження), яке фіксувало слідчий експеримент 20.04.2022 про те, що ОСОБА_18 від нього вирвався, зазначив: чому так висловився не знає, після нанесення ударів обвинуваченому, ОСОБА_18 його відштовхнув до тумбочки, а інші відтянули до порога для того, щоб конфлікт, який виник між ними не продовжувався.

На запитання захисника потерпілий суду пояснив, що ОСОБА_18 , вставши з дивана до нього (потерпілого) йшов два метри, бо його від тумбочки відтягнули до порога. Квартира однокімнатна, кімната середнього розміру, вихідні двері, коли ОСОБА_18 до нього підійшов, знаходились позаду, за спиною. Через який час потім бачився з ОСОБА_19 не пам`ятає, чи був він побитий не пам`ятає.

Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

На запитання захисника потерпілий повідомив, що на його думку, фізично потерпілий переважає обвинуваченого, можливо обвинувачений міг нанести удар ножем в захисті від потерпілого.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що до нього додому люди постійно приходять, збираються, вони влаштовують посиденьки з вживанням алкогольних напоїв, а потім вони періодично вчиняють бійки, ось так було і цього разу. Зібралися посиділи, випили, потім влаштували бійку: " ОСОБА_18 " вдарив ножем "Кольку". Безпосеоедньо свідком саме удару, який ОСОБА_18 наніс ОСОБА_23 , не був. Вони дуже побилися в той день ОСОБА_24 , ОСОБА_25 - Лавринюка бійка була страшна. Хто перший почав бійку не бачив, вони хватали один другого, там не можна було розібрати. В момент початку бійки був в кімнаті, однак хто перший почав не розгледів, а коли вони вже побилися, він пішов до тітки ОСОБА_26 розказувати про те, що сталося, коли повернувся йому повідомили, що ОСОБА_18 вдарив ножем ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що того дня ввечері вона з дитиною, співмешканцем ОСОБА_28 , вийшли на вулицю на прогулянку, зустріли ОСОБА_29 в стані алкогольного сп`яніння. Потім вони підли до "Діда" ОСОБА_8 на перший поверх, там вже сиділи хлопці ОСОБА_18 був, у ОСОБА_30 ще з собою був алкоголь. Хлопці сіли з усіма почали вживати алкоголь. Потім слово за слово ОСОБА_31 сказав: "Слава Україні", на що ОСОБА_32 сказав, що він не має права на такі слова, оскільки не воював. Почалася словесна перепалка, і ОСОБА_33 накинувся на ОСОБА_34 і почав його бити, бив дуже сильно і довго. Вони з ОСОБА_28 намагалися віддтягнути ОСОБА_14 від ОСОБА_18 , він знову і знову кидався до ОСОБА_15 битися. Вона запереживала, захотіла покинути приміщення. Під час бійки між ОСОБА_15 і ОСОБА_13 був маленький стіл. ОСОБА_13 набагато більший за ОСОБА_15 перехилився через стіл і бив ОСОБА_15 , набив йому голову, очі. ОСОБА_13 кричав: "Якщо тебе, неодноразово судимого вб`ю мені нічого за це не буде". ОСОБА_15 сидів на кроваті після ударів ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ліг. Коли ОСОБА_13 неодноразово віддтягували, він знову підскочив до ОСОБА_15 впритул до кроваті і постійно наносив безперевно удари ОСОБА_15 , який від ударів вже лежав на кроваті. Після того як їх розтягнули, вони з ОСОБА_28 покинули приміщення, вийшли на вулицю. Потім знову зайшли ОСОБА_13 вже не було, він піднявся до себе додому на другий поверх і ОСОБА_15 повідомив, що він вдарив його ножем. ОСОБА_28 пішов до ОСОБА_13 додому подивитися, в якому він стані. Вважає, що ОСОБА_15 оборонявся від дій ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_35 суду показав, 22.03.2022 році взяли пляшку горілки пішли ло ОСОБА_8 сіли пити, коли пів пляшки випили прийшли ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 у ОСОБА_13 також була пляшка із собою, випили. Потім ОСОБА_13 почав ціплятися за слова до ОСОБА_15 . Почалася словесна перепалка і ОСОБА_13 почав бити ОСОБА_15 , вони всі разом заспокоювали ОСОБА_13 , відтягували його від ОСОБА_15 . Пішли на вулицю покурити чують знову ОСОБА_13 з ОСОБА_15 б`ються. ОСОБА_13 вискочив на ОСОБА_15 і почав бити його руками, ногами. Спочатку ОСОБА_12 їх розбороняла, бо свідок боявся підходити до ОСОБА_13 , боявся, щоб ОСОБА_13 і його вдарить, а потім вже і він їх розбороняв. А потім ОСОБА_28 сказав, що ОСОБА_15 наніс ОСОБА_13 удар ножем. ОСОБА_13 був у стані алкогольного сп`яніння. Коли почалася лайка всі ОСОБА_13 заспокоювали, зі словами: "Заспокойся, бо знову понесе". ОСОБА_13 учасник бойовиї дій служив в АТО. ОСОБА_13 кричав: " ОСОБА_36 тебе завалю мені нічого не буде". ОСОБА_15 був у стані алкогольного сп`яніння, але не такий п`яний як ОСОБА_13 . Він з ОСОБА_15 тільки "чекушку" випили. Потім від ОСОБА_28 і ОСОБА_37 він дізнався, що ОСОБА_15 наніс ножове поранення ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_38 суду показав, що 22.03.2022 року ввечері зібралися та пішли вгості в квартиру до "Діда" ОСОБА_8 . Сиділи випивали всі: він був, ОСОБА_12 , ОСОБА_39 , ОСОБА_18 . У ОСОБА_13 із собою була пляшка горілки. Вони всі разом вживали алкоголь. Пізніше ромовляли про війну, на грунті цієї розмови почався словесний конфлік. ОСОБА_13 почав бити ОСОБА_18 , він їх розтягнув, вони знову почали. Вони з ОСОБА_40 вийшли на вулицю, через хвилин 20 знову зайшли, ОСОБА_13 позвонив попросив зайти до нього, оскільки "його підрізали". Він прийшов до нього на другий поверх зняв з нього куртку, підняв футболку у нього було два поранення, викликали швидку. Свідком нанесення ножевих ударів він не був, бачив тільки початок бійки, і як на його думку, кінець бійки між ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . При цьому ОСОБА_41 сказав, що ножеві поранення йому наніс ОСОБА_19 . На запитання свідок суду показав: ніж лежав на столі, коли почалась сварка він прибрав ніж на тубочку біля стола. Коли ОСОБА_13 бив ОСОБА_18 останній сидів, після удару ОСОБА_19 упав на кроваті, ОСОБА_19 намагався відбиватися. Фізично ОСОБА_42 переважав.

Всі покази свідків є логічними, послідовними та не суперечать один одному. Свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та приведені до присяги, а тому підстав не вірити їх показам у суду немає. Підстав у свідків оговорювати обвинуваченого, судом не встановлено.

Вина ОСОБА_5 , крім визнання себе виннуватим повністю, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями обвинуваченого, потерпілого, свідків, протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження письмовими доказами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження, що відповідає вимогам ст.358 КПК України, а саме:

- витягом з ЄРДР, зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочинів було внесено 22.03.2022 року за правовою кваліфікацією ст. 122 ч.1 КК України;

- рапортом помічника чергового Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 30.04.2022 року, з якого вбчається про надходження 22.03.2022 року повідомлення на службу 102 про факт заподіяння тілесних ушводжень;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.03.2022 року; протоколом огляду місця події від 22.03.2022 року та фототаблицею до нього;

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23.03.2022 року;

- інформаційним листом КНП "Коростенська ЦМЛ Коростенської міської ради" від 20.05.2022 року, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.03.2022 року по 29.03.2022 оку з діагнозом: ножове колото-різане поранення поперекової ділянки зліва із проникненням до черевної порожнини та пошкодженням селезінкового кута ободової кишки, ножове колото-різане непроникаюче пораненя лотапкової ділянки зліва, доставлений каретою ЕМД;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та записом, що на DVD-R диску;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20.04.2022 року;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.04.2022 року;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20.04.2022 року;

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 20.04.2022 року;

- висновком експерта №86 від 28.04.2022 року, з якого вбачається, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 утворились внаслідок дії гострих колючо-ріжучих предметів, можливо від дії клинка ножа при обставинах та в термін, вказаних в постанові, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, дані тілесні ушкодження не могли утворитись від падіння на горизонтально гладку або виступаючу поверхню із положення стоячі на двох ногах, могли виникнути від двох ударів ножем за обставин, на які він вказує під час проведення слідчого експерименту;

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.122 КК України на ч.1 ст. 121 КК України від 28.04.2022 року;

- постановою про призначення та доручення проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 06.04.2022 року;

- висновком експерта №СЕ-19-22/7290 ДБ від 21.04.2022 року та ілюстративною таблицею до нього, з якого вбачається, що у наданих на дослідження змивах з леза ножа виявлено кров людини та з руків`я ножа клітини з ядрами, є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб;

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 28.04.2022 року;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.05.2022 року;

- висновком експерта № 121 від 26.05.2022 року, відповідно до якого будь-яких видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не виявлено;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 07.05.2022 року;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 09.05.2022 рку;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2022 року за участю ОСОБА_5 та відео з DVD-R диску доданого до нього;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 13.05.2022 року;

- постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 20.05.2022 року;

- висновком експерта №166 від 05.07.2022 року з якого вбачається, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 утворились внаслідок дії гострих колючо-ріжучих предметів, можливо від дії клинка ножа при обставинах та в термін, вказаних в постанові, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, дані тілесні ушкодження не могли утворитись від падіння на горизонтально гладку або виступаючу поверхню із положення стоячі на двох ногах, могли виникнути від двох ударів ножем за обставин, на які він вказує під час проведення слідчого експерименту від 20.04.2022 року.

Зауважень з приводу належності, допустимості поданих суду та досліджених судом в судовому засідання доказів сторонами не подано.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які суд оцінює як достатні та взаємопов`язані, дають суду підстави зробити висновок, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України є доведеною поза розумним сумнівом, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 та ч.4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. При цьому, суд визнає віктимною поведінку потерпілого ОСОБА_7 , а саме такою, що спровокувала виникнення ситуації, сприяла вчиненню кримінального правопорушення та можливості заподіяти йому шкоду.

Таким чином, обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає віктимну поведінку потерпілого.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин передбачений ч.1 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 , за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває, беручи до уваги позицію потерпілого, який на суворому покаранні не наполягав, ніяких претензій до обвинуваченого не має, а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, суд вважає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він, ОСОБА_5 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 відповідно до Ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 18.05.2022 року у виді домашнього арешту, закінчив свою дію. Підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу судом не вбачається. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню. Арешт на майно обвинуваченого по даному кримінальному провадженні не накладався, процесуальні витрати відсутні. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати виннуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку в 3 (три) роки він не скоїть нового злочину.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувати.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.03.2022 року - скасувати.

Речові докази у провадженні, а саме: - частину тканини ковдри просякнуту рідиною бурого кольору, кухонний ніж та змиви з ножа, які передані на зберігання до камери схову Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити;

- диски із записом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , диски із записом проведення допиту та слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .

Копія згідно з оригіналом

.