ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2168/23 Справа № 209/4700/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000112, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представника третьої особи ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції:

представника третьої особи ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року (з урахуванням ували про виправлення описки від 07.09.2023 року) клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна задоволено частково та накладений арешт на грошові кошти, а саме: 38 744 (тридцять вісім тисяч сімсот сорок чотири) доларів США з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Тимчасово вилучене майно, а саме 25000 доларів США вирішено негайно повернути власнику ОСОБА_5 .

Слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені грошові кошти визнані речовими доказами, але лише частково відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки законність походження грошових коштів в сумі 25000 доларів США доведено слідчому судді належними та допустимими доказами. Щодо іншої частини грошових коштів слідчий суддя дійшов висновку, що надані стороною третьої особи докази походження частини грошових коштів у розмірі 38 744 доларів США не є допустимими, пояснення свідка ОСОБА_10 підлягають додатковій перевірці під час досудового розслідування, а тому з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх приховування та відчуження. Є необхідність з`ясовування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення. Вилучені грошові кошти, а саме: 38744 доларів США, окрім того, що є доказами по кримінальному провадженню, також можуть підпадати під конфіскацію майна як виду покарання, тому їх повернення володільцю майна на даний час може спричинити їх пошкодження та може призвести до їх зникнення як доказів, так і як майна, яке підлягає конфіскації.

В апеляції:

- адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно ОСОБА_5 в розмірі 38744 долари США та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого в ході обшуку від 04.09.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 грошових коштів в розмірі 38744 долари США, які належать ОСОБА_5 ..

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що ухвала суду в частині накладення арешту на майно ОСОБА_5 в обсязі 38744 доларів США постановлена із порушенням судом принципу правової визначеності та суттєвими порушеннями норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Вказує, що наразі третя особа не має жодного процесуального статусу в справі, крім статусу свідка. Протягом досудового слідства не встановлено, що джерело походження вилучених грошових коштів, на які накладений арешт, є предметом злочину чи отримані незаконним шляхом.

Звертає увагу на те, що оскарженою ухвалою накладений арешт на грошові кошти в площині збереження доказів та з метою можливої подальшої спеціальної конфіскації майна у особи, якій сторона обвинувачення не повідомила про підозру.

Зазначає, що погоджується з висновком суду про недопустимість доказу договору, посвідченого нотаріусом на території, тимчасово не підконтрольній Україні, проте це демонструє походження та шлях набуття ОСОБА_5 права власності на вищезазначені грошові кошти, який не пов`язаний із правопорушенням, внесеним до ЄРДР 01.02.2023 року.

Заслухавши власника майна та її представників, які кожен окремо та разом підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала слідчого судді переглядається в межах доводів апеляційних скарг.

Оскільки ухвала слідчого судді оскаржується тільки в частині накладення арешту на майно ОСОБА_5 в розмірі 38744 долари США з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, в іншій частині не оскаржується, а тому підстави її апеляційного перегляду в цілому відсутні.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Так, зі змісту клопотання і доданих до нього витягу із ЄРДР слідує, що в провадженні відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань провадження № 0000112 від 01.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.08.2023 року наданий дозвіл на проведення обшуку у завідуючої ДЛВСЕ ринку Трофимівський» (дільниця № 15) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її фактичним місцем проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення, в тому числі, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.

Під час обшуку, проведеного 04.09.2023 року за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , а саме у квартирі АДРЕСА_2 , прокурором були виявлені та вилучені грошові кошти в загальній сумі 63744 доларів США, які постановою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 04.09.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000112 визнані речовими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За вимогами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вищезазначені речові докази є предметом кримінального правопорушення, мають доказове значення в рамках кримінального провадження, можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому їх арешт обумовлений забезпеченням збереження речових доказів.

А тому, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного.

За наведеного, при вирішенні питання про арешт майна було досліджено усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, враховано правову підставу для накладення арешту, а саме з метою збереження речових доказів, наслідки арешту майна для особи, якій заборонено користуватись, розпоряджатись та відчужувати визначені речові докази, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Порушення принципу правової визначеності та суттєві порушенням норм матеріального і процесуального права при розгляді слідчим суддею клопотання прокурора за доводами представника власника майна колегією суддів не встановлено. Слідчий суддя обґрунтовано задовольнив частково подане прокурором клопотання, в тому числі, й у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на даний час не має статусу підозрюваної, а арешт грошових коштів накладений, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Доводи про те, що досудовим слідством не встановлено, що джерело походження вилучених грошових коштів, на які накладений арешт, є предметом злочину чи отримані незаконним шляхом не є достатньо обґрунтованими, оскільки досудове розслідування не завершено, а на даному його етапі в контексті ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, речові докази, на які накладений арешт відповідно до ухвали слідчого судді, відповідають його меті.

На підставі викладеного, з огляду на наведене, оскаржене рішення постановлене відповідно до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляції не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим, апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржена ухвала повинна бути залишена без змін.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням в межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні відповідно до ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, ОСОБА_5 не позбавлена права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000112, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4