ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2434/23 Справа № 227/72/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого: ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2023 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № № 0000262 від 18.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

Встановила:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білицьке Донецької області, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, учень ДНЗ Білицький професійний ліцей, одружений, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено покарання 1 року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, вирішено питання речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку, 18.09.2022 приблизно о 13:57 годині, водій ОСОБА_8 , діючи в порушення вимог п. 2.9. а); п. 12.1.; п. 12.3. проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, почав різко змінювати напрямок руху керованого автомобіля, в результаті чого не впоравшись з керуванням автомобіля виїхав за межі проїжджої частини вправо, відносно напрямку свого руху де скоїв наїзд на дерево.

В результаті ДТП були травмовані пасажири автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому акроміального кінця ключиці із зсувом, забою поперекової ділянки справа, забою правої нирки, забою передньої черевної стінки, забою м`яких тканин правої ступні, ударених ран голови, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому нижньої лонної та сідничної кістки без зсуву, закритого перелому зовнішнього надмищелку лівої плечової кістки без зсуву, забою шийного та поперекового відділу хребта, перелому десятого ребра правої половини грудної клітини, рваної рани обличчя, ударених ран волосяної частини голови, саден обох кистей, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі захисник не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченого, просить вирок суду змінити та призначити покарання у виді арешту строком на шість місяців з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на три роки. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд безпідставно виключив пом`якшуючу покарання обставину, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_11 надав правдиві свідчення органу досудового розслідування, відтворив свої дії під час слідчого експерименту, прийняв на відповідальне зберігання та зберігає пошкоджений в результаті ДТП автомобіль. Крім того, судом не враховано, що обвинувачений добровільно відшкодував збитки, потерпілі не мають претензій до обвинуваченого та просять закрити кримінальне провадження, цивільні позови не заявлені.

Зауважує, що судом не враховано надання потерпілому першої медичної допомоги після вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що судом не прийнято до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема позитивну характеристику з місця навчання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений.

Наголошує, що наявність пом`якшуючих обставин та даних про особу обвинуваченого дають можливість застосувати щодо нього положення ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

В апеляційному порядку висновки суду щодо винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України ніким не оскаржуються, у зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого та тяжкості злочину, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Оскаржуючи вирок суду, захисник вважає, що існують підстави для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, однак колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 69 КК України та п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

В той же час судом першої інстанції правильно встановлено лише одну обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.

При цьому доводи захисника про те, що суд першої інстанції не врахував як обставину, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

В той же час, захисником не зазначено, які саме дії ОСОБА_8 можуть бути розцінені, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відомості про такі дії відсутні, як і не вказані вони в апеляційній скарзі.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що саме лише визнання вини під тиском зібраних доказів і підтвердження обставин, вже встановлених компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення.

При призначені покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, одружений, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем навчання характеризується добре.

Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, ступінь отриманих тілесних ушкоджень пасажирів, які перебували в автомобілі з обвинуваченим, ставлення обвинуваченого до скоєного, колегія суддів вважає, що обране мінімальне покарання, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення, і попередження нових злочинів, а тому відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_8 та з урахуванням особи обвинуваченого, не вбачає достатніх підстав для призначення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Застосування положень ст. 75 КК України в даному випадку, заборонено законом, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується за скоєння кримінального правопорушення за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, судом першої інстанції при призначенні міри покарання враховані всі обставини викладені в апеляційній скарзі захисника, зокрема дані, які його характеризують обвинуваченого та будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченого, при розгляді кримінального провадження в апеляційній інстанції на підтвердження доводів апеляційної скарги не надано.

Враховуючи наведене та вимоги ст. ст. 65, 66 КК України, колегія суддів вважає, що рішенням суду першої інстанції про призначення міри покарання, будуть дотримані загальні засади призначення кримінального покарання, зокрема принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідає ступеню тяжкості вчиненого діяння, буде справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Отже, рішення суду першої інстанції є справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2023 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № № 0000262 від 18.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді