ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 159/5001/23

провадження № 51-6460км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ( у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Суддя Волинського апеляційного суду ухвалою від 05 жовтня 2023 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 на зазначену ухвалу слідчого судді на підставі п. 3 ч. 3 ст. 399 Кримінального кодексу України (далі - КПК).

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу судді Волинського апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у цьому суді.

Суть доводів касатора зводиться до необґрунтованості висновків судді суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_6 просив задовольнити його касаційну скаргу, прокурор ОСОБА_5 просила скаргу задовольнити частково.

Мотиви Суду

Згідно з п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до офіційного тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеного в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

За приписами ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, суддя суду апеляційної інстанції дійшов переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду в апеляційному суді.

Проте колегія суддів не може погодитись з цими висновками з огляду на таке.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд вважав, що зі скарги не убачається, яке рішення є предметом оскарження.

Крім цього, в оскаржуваній ухвалі зазначено про те, що в апеляційній скарзі чітко не сформульовані вимоги та не вказано в чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Верховний Суд, надаючи оцінку цим висновкам суду апеляційної інстанції, зважає на таке.

Зі змісту ухвали апеляційного суду, яка переглядається, вбачається, що суд фактично вдався до оцінки апеляційної скарги на предмет відповідності вимогам ст. 396 КПК, що не узгоджується із висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 18 листопада 2018 року у справі № 686/24639/17.

У свою чергу, з матеріалів за скаргою ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР та апеляційного перегляду цієї скарги видно, що останній, не погодившись з ухвалою слідчого судді, звернувся до Волинського апеляційного суду з апеляцією до якої долучив рішення, яке він оскаржує, а саме Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2023 року.

Водночас долучення як додатків до апеляційної скарги, апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на інше судове рішення не може свідчити про наявність підстав для повернення самої апеляційної скарги, адже предметом розгляду є безпосередньо апеляційна скарга ОСОБА_6 , а не його адвоката, що підтверджується змістом оскаржуваної ухвали.

Беручи до уваги викладене, повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 з огляду на те, що неможливо встановити яке рішення є предметом оскарження, а також через відсутність чітких вимог і мотивів незаконності та необґрунтованості судового рішення, без здійснення належної перевірки, суперечить положенням ст. 370 КПК.

Таким чином, під час розгляду справи суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки неврахування наведеного ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення, а тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на доводи скаржника.

Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 рокускасувати й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3