Номер провадження: 11-сс/819/104/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/6696/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6696/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001960 від 20.09.2023 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2023 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.11.2023 включно із визначенням застави в розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за таких обставин.

Так, 20.09.2023 в денний час близько 16:20 год. ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в період дії воєнного стану в Україні, повторно, умисно, знявши кришки люків кабельної каналізації розташованих за адресами: АДРЕСА_3 , після чого проник всередину та звідки за допомогою кухонного ножа здійснив зрізання кабелю «ТПП 100х2х0,4» довжиною 70 метрів, після чого через люки кабельної каналізації №53-404 та №53-403 витягнув кабелі які перетягував до поля.

Але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був поміченим працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від волі останнього, який не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів указує, що будь-яких доказів (фактичних даних) на підтвердження реального існування ризиків, які б слугували підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, слідчим не надано.

Також звертає увагу суду на те, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Узагальнюючи свої доводи захисник вважає, що чинним КПК України не передбачено, що при підозрі чи обвинуваченні особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років, єдино можливим запобіжним заходом може бути тримання під вартою. Будь яких доказів про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту, прокурором не надано.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , обравши йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотання про обов`язкову участь підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційному розгляді від нього до суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України його участь не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до матеріалів провадження СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001960 від 20.09.2023 за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

21.09.2023 на підставі ст.276, 277, 278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме:

- протоколом прийняття заяви від 20.09.2023 від ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_9 повідомив про те, що невідома особа 20.09.2023 біля 16:20год. здійснила крадіжку кабелю «ТПП 100х2х0,4» довжиною 70 метрів за адресами м. Херсон, вул. Покришева буд.57 корпус №3 м. Херсон, вул. Покришева буд. 57 корпус № 2 чим спричинили матеріальну шкоду Херсонській філії АТ «Укртелеком»;

- протоколом огляду місця події від 20.09.2023 відповідно до якого проведено огляд місцевості за адресою м. Херсон вул. Покришева буд.57;

- протоколом огляду місця події від 20.09.2023 відповідно до якого проведено огляд місцевості за адресою м. Херсон вул. Володимира Великого №23.

- протоколом допиту представника потерпілого від 20.09.2023, відповідно до якого потерпілий вказав, що 20.09.2023 біля 17:45 год., дізнався про крадіжку кабелю «ТПП 100х2х0,4» довжиною біля 70 метрів за адресами м. Херсон, вул. Покришева буд.57 корпус №3 м. Херсон, вул. Покришева буд. 57 корпус № 2 що належить Херсонській філії АТ «Укртелеком», після чого відразу представниками Херсонській філії АТ «Укртелеком» було проведено огляд траси ліній кабельного зв`язку під час чого було виявлено відсутність кабелю між колодязями №53-404 та №53-403;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.09.2023, відповідно до якого свідок вказав, що приблизно 20.09.2023 року в час біля 16:30 годин він перебував на зупинці громадського транспорту поряд з будинком №57 по вул. Покришева в м. Херсон та бачив двох чоловіків які руками тягнули чорні кабелі в напрямку пустиря;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого ОСОБА_10 , впізнав на фотознімку особу чоловічої статі який тягнув кабель в напрямку пустиря, а саме вказує на фотознімок №3 (три) на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.09.2023, відповідно до якого свідок вказав, що 20.09.2023 біля 15:30 год., рухався по вул. Покришевій в м. Херсон та зустрів свого товариша ОСОБА_12 та останній підійшов до нього та попросив про допомогу, а саме перенести кабель який лежав неподалік, останній погодився і допоміг перетягнути кабель в напрямку пустиря;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого ОСОБА_11 , впізнав на фотознімку особу чоловічої статі якого знає як ОСОБА_12 , а саме вказує на фотознімок №3 (три) на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.09.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого ОСОБА_13 впізнає на фотознімку особу чоловічої статі який тягнув кабель в напрямку пустиря неподалік вул.Покришева в м.Херсон, а саме вказує на фотознімок №4 (чотири) на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 20.09.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого ОСОБА_14 впізнає на фотознімку особу чоловічої статі який тягнув кабель, а саме вказує на фотознімок №1 (один) на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20.09.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 відповідно до якого ОСОБА_15 впізнає на фотознімку особу чоловічої статі який тягнув кабель, а саме вказує на фотознімок №2 (два) на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- іншими доказами, які в сукупності вказують на винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає безпідставними.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Так, у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , є безпідставними.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Підстави для скасування чи зміни застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк, офіційно ніде не працює, міцних соціальних зав`язків на території м. Херсона не має, а також підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, не має офіційного джерела доходів, злочин в якому підозрюється вчинив з метою збагачення та витрачення грошових коштів для власних потреб. Крім того, ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, а саме за вчинення крадіжки, однак жодних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

А тому доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_16 є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У зв`язку з чим, доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому оголошено про підозру ОСОБА_8 , дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України, слідчим суддею правильно обраний такий запобіжний захід.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вмотивовано визначив цьому підозрюваному альтернативний запобіжній захід у виді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

Саме такий розмір застави, як вважає колегія суддів, здатен забезпечити у разі її внесення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, майновий стан підозрюваного, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст.182 КПК України.

З огляду наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин кримінального провадження було ухвалено відповідне рішення.

Відтак, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4