Справа № 450/229/24 Провадження № 1-кп/450/290/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

25 січня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

захисника потерпілих ОСОБА_11

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000676 від 29.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Львова Львівської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, -

в с т а н о в и в :

у провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000676 від 29.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування обрано у вигляді тримання під вартою без визначення розміру з подальшим утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» відповідно до ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської від 01.11.2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє 27.12.2023 року на строк до 30.01.2024.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, мотивуючи своє клопотання, тим що оцінюючи особу обвинуваченого та значну суспільну небезпеку злочину насильницького характеру, у вчиненні якого він обґрунтовано обвинувачується, враховуючи те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_4 загрожує покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, вік та стан здоров`я обвинуваченого, які дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавлення волі, та те, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, на даний час судом не розпочато судовий розгляд, не допитано всіх свідків та потерпілих, не досліджено усі документи, які мають важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, державний обвинувач приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх на надання показань, які виправдовують обвинуваченого. З урахуванням викладених ризиків особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 державний обвинувач приходить до висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт. Вказує, що щодо запобігання спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: вказаний ризик може виявлятися та підтверджуватися лише реальними фактами. Оскільки підозрюваний допомагає слідству, йде на контакт та розповідає усі події вказаного кримінального порушення, йому немає потреби переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Щодо запобігання спроби незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні: такий ризик має бути підтвердженим належними доказами, у тому числі показами вказаних осіб (потерпілим, свідком, іншим підозрюваним, обвинуваченим, експертом, спеціалістом), які доведуть незаконний вплив підозрюваного, щодо вказаних осіб. Лише наявність ризиків за відсутності обґрунтованої підозри не є достатньою підставою для продовження строку застосування запобіжного заходу, так само як просто обґрунтована підозра не дає підстав для продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушеннях не доведена. На території «Епіцентру» є відеокамери, які не доказують той факт, що викрадення особи та застосування методів фізичного впливу до вказаної особи не застосовувалось, потерпілий добровільно залишився у приміщенні «Епіцентру» з ОСОБА_4 , та іншими його знайомими, ніхто його силою не тримав, тим паче в машину із застосуванням фізичного впливу не садив. Оскільки підозрюваний не вчиняв злочину та є не винуватим у його вчиненні, який йому інкримінується, а лише санкції статті, по яких пред`явлена підозра, не є достатнім чинником для тримання підозрюваного під вартою. Підозрюваний не оголошений в міжнародний розшук, перебуває на території України та стояв на захисті її цілісності і суверенності. Підозрюваний має батька інваліда війни, який є інвалідом II групи та сестру 20-ти років, яка навчається, в свою чергу ОСОБА_4 є особою працездатного віку та утримує свою родину. Підозрюваний позитивно характеризується за місцем свого постійного проживання та між своїми друзями, має міцні соціальні зв`язки, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, вважає, що необхідно відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до останнього альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Потерпілі та їх захисник в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під варту підтримали та просили задоволити, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 30 січня 2024 року, однак судове провадження по даній справі перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Заслухавши учасників судового провадження, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

В ході проведення досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який продовжено 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, 29.10.2023 близько 16:00 год., маючи спільний умисел із ОСОБА_5 , спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , прибув разом із ОСОБА_5 на його власному транспортному засобі марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , на територію ТЦ «Епіцентр», що в селі Сокільники по вул. Зубрівська, 27 Львівського району Львівської області, де ОСОБА_5 призначив потерпілим зустріч у вищезгаданому місці та часі. У подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний із ОСОБА_4 протиправний злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілих в сумі 1000 доларів США, за пошкоджений потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 автомобіль марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи із ОСОБА_4 на території ТЦ «Епіцентр», що в селі Сокільники по вул. Зубрівська, 27 Львівського району Львівської області, висунув протиправну вимогу про надання йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США, у зв`язку із чим ОСОБА_4 , маючи спільний з ОСОБА_5 умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілих, з корисливих мотивів, продовжуючи розпочату ОСОБА_5 протиправну діяльність спрямовану на вимагання грошових коштів в сумі 1000 доларів США, з метою доведення їхнього злочинного умислу до кінця, з відома та за погодження з ОСОБА_5 , поставив потерпілим вимогу привезти вказані грошові кошти упродовж однієї години, при цьому погрожував їм предметом схожим на зброю, а також здійснював на потерпілих психологічний тиск, шляхом висловлювання на адресу останніх нецензурної лайки та погроз фізичною розправою щодо них, та у випадку несвоєчасного надання грошових коштів, погрожував збільшити їм суму так званого відшкодування вдвічі та застосувати до них фізичне насильство, де під час вказаних подій завдав потерпілому ОСОБА_8 удар в обличчя, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа без зміщення, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після цього, з метою забезпечення отримання ними вказаних грошових коштів, ОСОБА_4 , здійснюючи психологічний вплив на потерпілого ОСОБА_9 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідування особами (матеріали, відносно яких виділені в окреме провадження), проти його волі, із застосуванням психологічного насильства та погрожуючи предметом схожим на зброю, порушуючи гарантовані положеннями ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи ОСОБА_9 на недоторканість особи та свободу пересування, утримував потерпілого ОСОБА_9 на території ТЦ «Епіцентр», що в с.Сокільники по вул. Зубрівська, 27, Львівського району Львівської області, після чого надав вказівку невстановленим досудовим розслідуванням особам (матеріали, відносно яких виділені в окреме провадження), відвести останнього до автомобіля марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , припаркованого на території ТЦ «Епіцентр», де утримував ОСОБА_9 , проти його волі, під наглядом невстановлених досудовим розслідуванням осіб (матеріали, відносно яких виділені в окреме провадження), приблизно із 17 години цього дня, допоки, близько 18 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , перебуваючи на АЗС «WOG», що у с.Сокільники по вул. Стрийська, 12 Львівського району Львівської області, отримали грошові кошти в сумі 1000 доларів США від потерпілого ОСОБА_8 , де потім були виявлені та затримані працівниками поліції.

Як вбачається з матеріалів провадження, 01.11.2023 року ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_13 . ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29.12.2023 р. Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою 27.12.2023 року було продовжено на 30 днів строком до 30.01.2024 року.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 289 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, та у вчиненні умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, санкція статті якого передбачає обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на той самий строк.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0001640 від 16.08.2021 року перебуває на розгляді Печерського районного суду м. Києва.

Із долученого прокурором до матеріалів справи Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001640 від 16.08.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України вбачається, що ОСОБА_4 був оголошений в розшук 07.10.2021 року, що може свідчити про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду.

Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення в справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX, згідно якого подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами.

У той же час, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в цьому кримінальному провадженні, та на важливість показань свідків для встановлення істини по справі, суддя погоджується із прокурором у тому, що існують достатні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися. Існують всі підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх на надання показань, які виправдовують обвинуваченого, злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілих та погрози його застосування, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , не зменшились та не відпали.

Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та нетяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

Враховуючи характер та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 діяння, особу обвинуваченого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення насильницького характеру, свою провину не визнає, враховуючи що на даний час судом не розпочато судовий розгляд, не допитано всіх свідків та потерпілих, не досліджено усі документи, які мають важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх на надання показань, які виправдовують обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Суд вважає, що є наявність обґрунтованої підозри, яка встановлена наданими суду обвинувальними актами, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, то таке задоволенню не підлягає, оскільки захисником не доведено в судовому засіданні та долученими до матеріалів клопотання доказами, що перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави задоволити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити строк тримання під вартою без визначення застави на шістдесят днів з 25 січня 2024 року до 24 березня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1