Справа № 635/5872/23
Провадження № 1-кп/635/389/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 17.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тарасівка Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого обвальником в МК «М`ясний», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, строк дії якого триває по теперішній час.

Суд визнає доведеним, що 16.02.2023 у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме приміщення колишньої кузні, що розташована по АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме приміщення колишньої кузні, яка розташована по АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, направилися до зазначеного приміщення.

В подальшому, прибувши до вказаного вище приміщення,

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їх дії залишаються не поміченими для сторонніх осіб, проникли в середину приміщення через вхід без дверей, де діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почали болгаркою розрізати на шматки «Електромолот» - молот ковальський МА 4129, який знаходився на підлозі у приміщенні, вартість якого відповідно до висновку експерта становить 9 300 гривень. В процесі розпилювання «Електромолоту» ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були виявлені співробітниками поліції, через що не змогли вчинити усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі. Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

У кримінальному провадженні № 0000329 від 17.02.2023 між прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000329 від 17.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, з одного боку, та підозрюваними у цьому провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Харківської окружної прокуратури Харківській області у присутності захисника ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, досягнута угода про визнання винуватості, яка 20 липня 2023 підписана сторонами.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнають свою вину у вчиненні вказаного злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щиро розкаялися у вчиненому, сприяли проведенню досудового розслідування.

Поряд з цим, прокурор та обвинувачені дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останніх за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та узгодили міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням останніх на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком встановленим судом, з покладанням на них визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винними себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, визнали повністю та зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до них буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягають на затвердженні угоди про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачені, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України їм зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавали.

Судом враховано, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 та прокурора досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Перевіривши вказану угоду визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими укладена добровільно.

Відповідно ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом достовірно встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які передбачають можливість укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинувачених.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинувачених, думку прокурора, захисника дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених, які раніше не судимі, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебувають, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачені повністю визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, якою на думку суду, є щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374 - 376, 472, 473 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 липня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000329 від 17.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 липня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000329 від 17.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази - DVD-диск з відеозаписом від 16.02.2023, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000329 від 17.02.2023, після набрання вироком законної сили, зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000329 від 17.02.2023.

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1