Провадження № 1-кп/761/3761/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003628, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2023,

про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

установив:

І. Історія провадження.

02.11.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вх. № 99055) клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні № 0000625, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2022, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 761/40540/23 між суддями від 02.11.2023 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 03.11.2023 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст. ст. 314-316 КПК України.

Ухвалою суду від 20.12.2023 у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі вказаного клопотання.

ІІ. Зміст клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

05 вересня 2023 року о 12 годині 45 хвилини, ОСОБА_5 , в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 94/1, перебуваючи в стані, в якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгових полиць магазину та сховав до власної сумки наступний товар, а саме: кільку «Brivais Vilnis» ризька обсмажена в т/с ключ, у кількості двох штук, вартістю 71 гривень 19 копійок за одну одиницю; кільку «Banga» смажена в томатному соусі, у кількості двох штук, вартістю 51 гривня 59 копійок за одну одиницю; м`ясо «Spichlerz Rusiecki» у власному соку, у кількості двох штук, вартістю 71 гривня 99 копійок, за одну одиницю; кашу «Ходорівський МК» гречану зі свининою, у кількості двох штук, вартістю 103 гривні 20 копійок за одну одиницю; фісташки смажені солоні, у кількості однієї упаковки, вартістю 319 гривні 20 копійок, загальною вартістю 915 гривень 14 копійок, що належать ТОВ «Сільпо-Фуд» ().

У подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений товар, перебуваючи в стані, в якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, з вказаним товаром намагався покинути місце вчинення суспільно небезпечне діяння, передбачене Законом України про кримінальну відповідальність, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність до кінця, оскільки був затриманий охоронцем магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані в якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки діяння ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах (особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

ІІІ. Позиція, клопотання, скарги і заяви учасників судового провадження у судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Особа, щодо якої розглядається клопотання - ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення йому відповідного курсу лікування.

Законний представник ОСОБА_9 та захисник - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечували щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

IV. Положення закону, яким керувався суд.

Згідно ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Частинами 1 та 2 статті 512 КПК України передбачено, що судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

При цьому, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які зокрема вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України).

Частиною 2 статті 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 при розгляді справи № 158/3103/18 зазначив, що висновок експерта не має наперед встановленої сили для суду та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Одночасно з цим, судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 15 постанови Пленуму №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

При цьому суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2020 року у справі № 234/18511/18 (провадження №51-4960км19) зазначив, що оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.

V. Висновки та мотиви суду.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Показання особи, відносно якої скеровано до суду клопотання про примусові заходи лікування, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Винуватість особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується матеріалами досудового розслідування у їх сукупності зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.09.2023 про реєстрацію 05.09.2023 кримінального провадження № 0003628 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із коротким викладом обставин, а саме 05.09.2023 близько 13 год. 50 хв., за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 94/1, в магазині «Сільпо», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану намагався здійснити крадіжку товару на суму 915 гривень 14 копійок без ПДВ;

-постановою заступника начальника СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_13 від 05.09.2023 про призначення групи слідчих;

-постановою заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_14 від 05.09.2023 про призначення групи прокурорів;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_15 заявила, що 05.09.2023 приблизно о 12 год. 45 хв. по проспекту Перемог, 94/1 у місті Києві, невідома особа здійснила викрадення товару магазину «Сільпо» на суму 1 143 гривень 94 копійок з ПДВ (945 гривень 14 копійок без ПДВ);

-рапортом ст. ДОП ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_16 від 05.09.2023;

-протоколом огляду місця події від 05.09.2023, складеного слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_17 , за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 94/1, в магазині «Сільпо»; ілюстративною таблицею долученої до протоколу огляду місця події від 05.09.2023, за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 94/1; схемою долученої до протоколу огляду місця події від 05.09.2023;

-відеозаписом з камер відеоспостереження встановлених в приміщенні магазину «Сільпо», за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 94/1;

-протоколом огляду відеозапису від 06.09.2023, складеного слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_18 , відповідно до якого 05.09.2023 приблизно о 12 год. 42 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходить до приміщення магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 94/1. У подальшому, приблизно о 12 год. 44 хв. знаходиться поблизу торгових полиць зазначеного магазину, де розміщено стелаж з фісташками, звідки бере одну упаковку фісташок тримає її в руках, після чого направляється до стелажу з консервами, звідки бере консервні банки. Приблизно о 12 год. 45 хв. знаходиться поблизу торгових полиць магазину «Сільпо», прямує далі по торговельному залу. Надалі, приблизно о 12 год. 48 хв., ОСОБА_5 знаходиться на касовій зоні магазину, розраховується за частину товару, яку зібрав раніше в торговельній залі магазину, прямує до виходу з магазину, проходить рамки магазину з викраденим товаром, не розрахувавшись за нього, зупинений охоронною магазину;

-постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_17 від 06.09.2023 про визнання речових доказів та визначення їх місця зберігання;

-заявою ОСОБА_19 від 05.09.2023 про визнання потерпілим ТОВ «Сільпо ФУД» та його представником потерпілого ТОВ «Сільпо ФУД»;

-постановою слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_20 від 05.09.2023 про визнання потерпілим;

-квитанцією щодо вартості товару, відповідно до якої сума товару 915 гривень 14 копійок без ПДВ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального від 05.09.2023, DVD-R диск із відеозаписом до протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України, ілюстративна таблиця до протоколу затримання.

Відтак, під час судового розгляду встановлено, що 05 вересня 2023 року о 12 годині 45 хвилини, ОСОБА_5 , в період дії воєнного стану, знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 94/1, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Це діяння було вчинено саме ОСОБА_5 , що відповідає вимогам п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 513 КПК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1015 від 28.09.2023:

-на теперішній час ОСОБА_5 страждає на: шизофренію параноїдну, безперервний тип перебігу, Галюцинаторний синдром (F20.0 згідно з МКХ-10), та Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин синдром залежності (F19.2 згідно з МКХ-10); за своїм психічним станом у теперішній час він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними;

-у період правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється, ОСОБА_5 страждав на: шизофренію параноїдну, безперервний тип перебігу. Галюцинаторний синдром (20.0 згідно з МКХ-10), та психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного використання інших психоактивних речовин, синдром залежності (F19.2 вживання наркотиків та згідно з МКХ-10); за своїм психічним станом у той період часу він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

-ОСОБА_5 за своїм психічним станом потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги (відповідно до ст. 92, ч. 2 ст. 94 КК України).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто перебував в стані неосудності.

Суд вважає, що невжиття стосовно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення неминучої шкоди безпосередньо цій особі або іншім особам.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

VI. Інші питання, які вирішуються судом.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94, 185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 512, 513 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003628, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2023, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копію ухвали негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1