ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000630, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 18 лютого 2024 року.

Судом першої інстанції встановлено, що продовжують існувати ризики, які були встановлені раніше, зокрема, з метою уникнення відповідальності за вчинене, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, обвинуваченому відомі анкетні данні свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, у зв`язку з чим продовжує існувати ризик, того, що ОСОБА_6 буде незаконно впливати свідків, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має. Суд також дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою та звільнити останнього з-під варти.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті вказує, що прокурором кримінальному провадженні взагалі не доведено наявність ризиків, передбачених КПК України, відносно ОСОБА_6 , і жодні об`єктивні дані, які б підтверджували ці ризики, матеріали кримінального провадження не містять.

Зазначає, що фактично єдиною підставою, з якої були зроблені висновки про існування ризиків, є тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тобто очікуваність тяжкості покарання.

Вказує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Дніпро, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має сталі соціальні зв`язки.

Окрім цього захисник зауважує, що в даному кримінальному провадженні відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що інший, більш м`який та не пов`язаний з позбавленням волі запобіжний захід, наприклад, особисте зобов`язання, не зможе запобігти ризикам, передбаченим КПК України.

Заслухавши захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , в достатній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та зроблений обґрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Врахована наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а також продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу та свідків та інших осіб у даному провадженні та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, існують підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, що може спонукати обвинуваченого до спроби уникнути покарання шляхом переховування від суду або впливу на свідків, а також продовжити свою злочинну діяльність.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі кримінального провадження зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Дніпро, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має сталі соціальні зв`язки, не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Однак при цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на тривалість розгляду даного кримінального провадження і вжити заходів щодо дотримання розумних строків розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000630, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4