Справа № 359/9118/23
Провадження № 1-в/359/292/2023
У Х В А Л А

06 листопада 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника БВК № 119 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування поданого клопотання захисник послався на те, що ОСОБА_4 відбув понад 2/3 строку покарання, довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. На думку захисника, його підзахисний став на шлях виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Засуджений та захисник в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

В свою чергу, прокурор та представник БВК № 119 заперечили щодо задоволення клопотання, тому що згідно особової справи він не став на шлях виправлення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах клопотання, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов до таких висновків.

Згідно вироку Обухівського районного суду Київської області від 18.03.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, на підставі ст. 71, 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (зараховано в строк відбування покарання період з 06.09.2019 року по 18.03.2020 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за один день відбування покарання). Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.06.2020 року вищевказаний вирок змінено, виключено посилання на ст. 72 КК України, в решті вирок залишено без змін. В подальшому, вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2021 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70, 72 КК України, остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та вироком Обухівського районного суду Київської області від 18.03.2020 року, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, період з 06.09.2019 року по 30.09.2021 року та з 30.09.2021 року по 30.10.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що засуджений за час відбування покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» характеризується посередньо. Має 1 заохочення, стягнень не має. Повністю виконує розпорядок дня установи. До виконання передбачених законом норм та вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичному обліку установи не перебуває. На даний час працевлаштований в майстерні установи, відношення до праці сумлінне. Не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Засуджений не має вмотивованості до позитивних змін у поведінці. Стверджує, що має позитивні плани на майбутнє, проте не вживає жодних дій для їх реалізації. Вину у скоєному злочині визнав повністю. 07.09.2023 року розглядався на комісії установи щодо можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, але за рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки не довів свого виправлення.

У відповідності до ч. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

На думку суду, сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як зазначено вище, обов`язковою підставою умовно-дострокового звільнення є доведення засудженим у процесі відбування частини строку покарання свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, тобто досягнення таких позитивних змін у свідомості та поведінці засудженого, які відбулися в його особистості та створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Зазначені обставини встановлюються судом шляхом повного, ретельного та всебічного вивчення і оцінки даних про особу засудженого (його поведінка під час відбування покарання, ставлення до праці, взаємовідносини з оточуючим соціальним середовищем, додержання ним вимог режиму, громадського порядку і правил внутрішнього розпорядку, участь у самодіяльних організаціях засуджених в установах виконання покарань, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці після звільнення тощо). Тобто на певному етапі відбування покарання суд встановлює такі дані, які надають йому можливість припустити, що покарання вже досягнуло одну із його цілей виправлення засудженого, у зв`язку з чим подальше його відбування стає недоцільним і свідчить про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого.

Оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, приймаючи до уваги надані в суді пояснення засудженого щодо злочину, за вчинення якого він відбуває покарання, суд вважає, що процес виправлення ще не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства. Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Судом відхиляються доводи засудженого, що він своїм ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. Згідно матеріалів особової справи засуджений працює не постійно, а почав працювати лише у квітні 2023 р., що підтверджується відповідною довідкою. Суд погоджується із доводами прокурора, що станом на листопад 2023 року засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому підстави для застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 07 листопада 2023 року о 08.30 год.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1