Справа № 507/2088/23
Провадження № 1-кп/507/96/2023
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
07.12.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за призовом під час загальної мобілізації на посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не маючого судимості в силу ст. 89 КК України, -
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
потерпілий: ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходячи військову служби у військовій частині НОМЕР_1 на її на посаді на посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1-го механізованого батальйону, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 30 серпня 2023 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , переслідуючи протиправний умисел, направлений на умисне спричинення останньому тілесних ушкоджень та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, тримаючи в руках дерев`яну палицю, наніс нею потерпілому ОСОБА_5 не менше двох ударів, з яких один удар по лівій руці та один удар по грудній клітині ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рани передньої поверхні першої фаланги 2-го пальця лівої кисті; поперечний перелом основи проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті із задовільним співвідношенням відламків; синця фіолетового кольору овальної форми розміром 13.0х4.0 см з чіткими межами по задній поверхні грудної клітини в нижньому відділку зліва, які не викликають небезпечних для життя явищ, а тому згідно п.п.п 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що передбачена кримінальна відповідальність ч. 1 ст. 122 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема розповів, що він дійсно проходив службу у військовій частині як мобілізований. В серпні 2023 року він приїхав до своєї співмешканки, щоб підписати документи та зустрів ОСОБА_5 , з яким в нього виник словесний конфлікт. Конфлікт переріс в обопільну бійку, в ході якої він підняв із землі палку та наніс нею ОСОБА_5 два удари в область руки та грудної клітини. В скоєному кається, просив суворо не карати, не позбавляти волі.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, думку потерпілого про призначення покарання не пов`язаного із позбавленням волі, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не має.
За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 122 КК України, а також з урахуванням вищевказаних обставин звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із застосуванням іспитового строку.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у суду не має.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_3 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ після вступу вироку в законну силу дерев`яну палицю, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області знищити, скасувавши арешт на вказану палицю, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2023 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 .
Суддя: ОСОБА_1