"01" лютого 2024 р. Справа № 363/2844/14-к
УХВАЛА

01 лютого 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000851 від 13.06.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000851 від 13.06.2014 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.03.2023 року в межах кримінального провадження призначено підготовче судове засідання.

Підготовче судове засідання призначалося та відкладалося неодноразово: 25.04.2023 року, 18.05.2023 року, 04.07.2023 року, 01.08.2023 року, 29.08.2023 року, 19.10.2023 року, 21.11.2023 року, 07.12.2023 року, 25.12.2023 року, 01.02.2024 року. Про дату, час і місце кожного підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_6 повідомлялася належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення на її номер телефону, що вказаний у матеріалах кримінального провадження, а також шляхом направлення судової повістки про виклик до суду як за адресою, відомості щодо якої містяться у матеріалах справи, так і за адресою, відомості щодо якої були надані учасниками судового провадження.

Однак обвинувачена ОСОБА_6 з`явилася лише в одне підготовче судове засідання, призначене на 18.05.2023 року. В інші судові засідання обвинувачена ОСОБА_6 не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило. У судове засідання від 01.02.2024 року обвинувачена ОСОБА_6 також не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило.

У зв`язку з систематичною неявкою обвинуваченої ОСОБА_5 у судове засідання прокурором було заявлено клопотання про оголошення обвинуваченої у розшук. Клопотання було обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи про наявність відносно неї кримінального провадження, яке перебуває на розгляді Вишгородського районного суду Київської області, ухиляється від явки до суду, не з`являється в призначені судові засідання, судові виклики за місцем проживання не отримує, на телефонні дзвінки не реагує, жодних відомостей щодо місця перебування обвинуваченої та актуальних засобів зв`язку з нею немає, у зв`язку з чим встановити процесуальний контакт з нею неможливо. Оскільки розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченої неможливий, то прокурор просила оголосити ОСОБА_7 у розшук для встановлення її місця перебування.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора про оголошення обвинуваченої в розшук, зазначила, що вважає оголошення в розшук передчасним, оскільки відносно обвинуваченої не застосовувався захід забезпечення кримінального провадження у виді приводу для забезпечення участі у судовому засіданні. Крім того, захисник ОСОБА_4 зазначила, що обвинувачена ОСОБА_6 має другу групу інвалідності, у зв`язку з чим застосувати до неї привід неможливо. Разом з тим захисник ОСОБА_4 підтвердила, що зв`язок з обвинуваченою відсутній, на телефонні дзвінки вона не реагує, її місце перебування невідоме.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Таким чином, ухилення обвинуваченого від явки до суду є достатньо підставою для оголошення його в розшук. Разом з тим, оскільки оголошення обвинуваченого в розшук тягне за собою процесуальний наслідок у вигляді зупинення судового провадження, що зумовлює припинення здійснення судом будь-якої процесуальної діяльності в межах кримінального провадження, то суд доходить до висновку, що застосування процесуального механізму оголошення в розшук має бути крайнім заходом, тобто застосуватися у випадку, коли встановити місце перебування обвинуваченого і доставити його в судове засідання в інший спосіб не вдалося за можливе.

Аналогічно з тим, як відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження, суд повинен вжити всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження обвинуваченого і перед оголошенням його в розшук під час судового провадження.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не застосувався захід забезпечення кримінального провадження у виді приводу з метою перевірки перебування останньої за зареєстрованим та фактичним місцем проживання, а також забезпечення участі останньої у судовому засіданні. З урахуванням вищевикладених положень, суд приходить до висновку, що оголошення обвинуваченої ОСОБА_5 у розшук у зв`язку з ухиленням від явки до суду є передчасним та може бути предметом судового розгляду після надходження до суду відомостей щодо виконання приводу відносно обвинуваченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Таким чином, під час судового провадження, у разі ухилення обвинуваченого від явки у судове засідання, суд має право з власної ініціативи застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді приводу.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 , належним чином повідомлялась про дату, час і місце проведення судового засідання, без поважних причин не з`являлася у судові засідання, то суд доходить до висновку про необхідність застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді приводу, виконання якого доручити працівникам Вишгородського РУП ГУНП України в Київській області.

Доводи захисника ОСОБА_4 щодо неможливості застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_8 приводу через наявність інвалідності спростовуються положеннями процесуального законодавства.

Під час судового провадження судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 має другу групу інвалідності, що присвоєна їй довічно. Однак відповідно до ч. 3 ст. 140 КПК України привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Аналіз вищевикладених положень процесуального законодавства свідчить, що обмеження в застосуванні приводу, у тому числі через наявність в особи групи інвалідності, стосуються лише застосування приводу відносно особи, яка в межах кримінального провадження має процесуальний статус свідка. Обмежень щодо застосування приводу відносно обвинуваченого процесуальне законодавство не містить.

Керуючись статтями 140, 323, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 про оголошення обвинуваченої ОСОБА_5 у розшук відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід забезпечення кримінального провадження у виді приводу.

Судове засідання відкласти на 28.02.2024 року на 14 год. 30 хв.

Доставити приводом в приміщення Вишгородського районного суду Київської області обвинувачену:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання приводу доручити працівникам Вишгородського РУП ГУНП України в Київській області.

У разі неможливості виконання приводу уповноважені особи мають письмово повідомити про це суд.

Копію ухвали направити до Вишгородської окружної прокуратури для здійснення контролю за виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 02 лютого о 12 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1