Справа № 357/1954/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження №0005411, внесеному 18.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водички, Білогірського району, Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні маючого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону: ОСОБА_5 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та угода про визнання винуватості.

Так встановлено, що сержант ОСОБА_3 , обіймаючи посаду старшого сапера військової частини НОМЕР_1 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 4, 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, під час перебування поза розташуванням військової частини не допускати негідних вчинків.

Так встановлено, що 17.11.2023 заступник командира роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківського району управління патрульної поліції (далі - УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) ОСОБА_7 , інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківського району УПП в Київській області ДПП ОСОБА_8 та поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківського району УПП в Київській області ДПП ОСОБА_9 заступили на автопатрулювання м. Біла Церква з позивним «Комета 0151» на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер на синьому фоні НОМЕР_2 , відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 1 роти № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, затвердженої т.в.о. командира полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП ОСОБА_10 .

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, що затверджені наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 17.04.2023 № 794, поліцейський, серед іншого:

- здійснює безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- самостійно виявляє правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких

Частиною 2 статті 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснють функції представника влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, працівники патрульної поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були оснащені нагрудними відеокамерами.

Так, 17.11.2023 о 16 год. 00 хв., поліцейські ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час здійснення патрулювання м. Біла Церква Київської області, неподалік будинку №60 по вул. Київська м. Біла Церква Київської області, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 2.9. в), відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом, без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м», зупинили автомобіль «Ford Focus» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Після цього, поліцейський ОСОБА_8 представився та повідомив водія ОСОБА_3 про причину його зупинки, висунув вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом, реєстраційні документи на автомобіль.

В подальшому, в ході розмови поліцейських ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із водієм ОСОБА_3 попередньо - за зовнішніми ознаками встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повідомлено про порушення ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та необхідність проходження медичного обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, що визначено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та введених в дію з 01.01.2002, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У цей час у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що вчинив дії, за які передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе, з метою не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання поліцейським полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправомірної вигоди за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання працівникам поліції неправомірної вигоди, ОСОБА_3 , з метою уникнення від передбаченої законом адміністративної відповідальності, перебуваючи поруч з службовим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер на синьому фоні НОМЕР_2 , що знаходився неподалік будинку АДРЕСА_2 , знаючи, що поліцейські ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, 17.11.2023, у період часу з 16 год. 02 хв. по 16 год. 17 хв., у ході спілкування неодноразово висловлював словесну пропозицію службовим особам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надати їм неправомірну вигоду в розмірі по 200 доларів США кожному загальною сумою 600 доларів США, за невчинення ними в його інтересах дій з використанням наданого їм службового становища, а саме не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, тобто нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме за вчинення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

29.01.2024 під час досудового слідства відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 29.01.2024.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 369 КК України у зазначених діяннях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є учасником бойових дій, неодружений, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_3 має місце реєстрації, яке співпадає з його фактичним місцем проживання, де останній характеризується позитивно, тобто останній має міцні соціальні зв`язки.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім цього суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Речові докази у кримінальному прровадженні відстуні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні також відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 29.01.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29.01.2024 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_11