В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003961 від 14.06.2020 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, дітей немає, із середньою освітою, працює неофіційно, раніше неодноразово судимий, останні раз: вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, а саме: 28.12.2009р. Апеляційним судом Луганської обл. за ч.4 ст.187; ч.2 ст.15, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі без конфіскації майна, 14.09.2016 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, маючи не зняту та не непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 14.06.2020 приблизно о 10:00 перебуваючи біля підземного переходу, що знаходиться поряд з будівлею за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 53, побачив, що з підземного переходу вийшла раніше невідома йому ОСОБА_5 , на шиї якої знаходився золотий ланцюжок та вирішив повторно відкрито викрасти чуже майно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 .

У подальшому, зупинившись перед ОСОБА_5 , ОСОБА_4 рукою схопив за ланцюжок, який знаходився на шиї ОСОБА_5 та потягнув за нього донизу тим самим спричинив останній фізичний біль, в наслідок чого подолав волю потерпілої до опору.

Після чого ОСОБА_4 , подолавши волю потерпілої до опору, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, шляхом ривка правою рукою донизу, зірвав золотий ланцюжок з шиї ОСОБА_5 , чим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та спричинив останній фізичний біль.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі повторно відкрито викрадене із застосуванням насильства, чуже майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 20000 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. В судовому засіданні зазначив, що всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті зазначені вірно, він дійсно вчинив це правопорушення в місці та в спосіб, що зазначений в обвинувальному акті та додати йому більше нічого. У вчиненому розкаюється.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, поєднаними із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання, суд врахував те, що будучи раніше засудженим, обвинувачений правильних висновків для себе не зробив, вчинив новий корисливий насильницький злочин, спрямований проти власності, а тому його перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він являє собою небезпеку для оточуючих, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції відповідної статті, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Суду не надано доказів, щоб підтверджували неможливість відбування покарання обвинуваченим в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України більш суворим, що призначене цим вироком, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 31 липня 2020 р.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1