Справа № 314/4346/21
Провадження № 1-кп/314/101/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000351 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кам`яне Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї двору домоволодіння АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час сварки з ОСОБА_6 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в ході якої остання за допомогою каменю нанесла ОСОБА_3 два удари в область голови, після чого ОСОБА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків для життя та здоров`я ОСОБА_6 , хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно схопив останню правою рукою за шию та відштовхнув в сторону будинку, в результаті чого потерпіла вдарилась головою об стіну, впала на спину на бетонне покриття і втратила свідомість. Таким чином, ОСОБА_3 з необережності спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, яка виразилась крововиливами під оболонки та ускладнилась розвитком набряку-дислокацією головного мозку, яка, згідно з висновком експерта № 208 від 03.08.2021, як небезпечна для життя, мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження і перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої ОСОБА_6 , яка настала на місці події.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, визнав частково, зазначивши, що не заперечує проти того факту, що штовхнув ОСОБА_6 , в результаті чого остання вдарилась об стіну будинку та впала, однак не погоджується з кваліфікацією його діяння, оскільки він не мав умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Як під час допиту, так і в судових дебатах обвинувачений також заявив, що не мав умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, а лише відштовхнув останню, оскільки вона нанесла йому два удари каменем в область голови. За обставинами події обвинувачений пояснив, що 02.07.2021 він з дружиною був в кафе, де вони пили пиво (за вечір він випив 2-3 пляшки пива). В це ж кафе прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вони вже мали ознаки сп`яніння. Всі разом вони сиділи за столиком, пили пиво, коли між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбувся конфлікт, в ході якого останній кілька разів ударив потерпілу в обличчя. Через деякий час ОСОБА_6 пішла додому, забравши з собою музичну колонку. ОСОБА_7 залишився з ними в кафе. Приблизно о 21 годині він пішов до ОСОБА_6 , щоб забрати колонку, взявши з собою 2 пляшки пива об`ємом 0,5 л. Прийшовши до ОСОБА_8 , він виявив ОСОБА_6 сплячою в одній з кімнат. Намагався її розбудити, але його спроби виявилися марними. Разом з ОСОБА_8 вони сіли на кухні, де випили по пляшці пива. Через деякий час, приблизно о 23 годині, до них прийшов ОСОБА_7 , останній розбудив ОСОБА_6 , внаслідок чого між ними відбувся словесний конфлікт, під час якого вона виражалась на адресу останнього нецензурною лайкою, а після вийшла на вулицю. Вони втрьох (він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) теж вирішили вийти на двір. Він виходив першим і при виході з будинку ОСОБА_6 нанесла йому каменем, який тримала у правій руці, два удари в лоб та по губі. Присівши від отриманого ушкодження, він одразу ж встав і, схопивши ОСОБА_6 своєю правою рукою, відштовхнув останню в бік будинку, вона при цьому вдарилася головою об стіну, впала і більше не піднімалась. Більше він її не бив. Одразу після цього ОСОБА_7 виштовхав його за межі двору, а ОСОБА_8 сказав, що ОСОБА_6 померла. Він пішов додому, де про все розказав дружині.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, отримані в ході судового слідства, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена такими доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що тривалий час знайомий з ОСОБА_3 , його матір - ОСОБА_6 деякий час проживала в будинку, що належить обвинуваченому. Останнього характеризує як нормального, поки тверезого, оскільки у стані алкогольного сп`яніння він агресивний, порушує громадський порядок. Його мати характеризується так само, оскільки у стані сп`яніння вона теж часто поводилася агресивно, могла провокувати сварки та бійки. Про обставини загибелі матері йому відомо лише зі слів очевидців, однак вважає, що дії ОСОБА_3 мають бути кваліфіковані як умисне вбивство, оскільки раніше між обвинуваченим та його матір`ю часто виникали конфліктні ситуації, під час яких ОСОБА_3 застосував до ОСОБА_6 фізичне насильство, погрожував розправою.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_6 - його колишня співмешканка, з якою він спільно проживав протягом 10 років. Станом на 02.07.2021 вони вже разом не мешкали. В цей день приблизно о 19-20 годині, точного часу не пам`ятає, ОСОБА_6 прийшла до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння і попросилась переночувати. Чи були на її тілі якісь тілесні ушкодження, свідок не зміг пояснити, оскільки не звернув уваги. Раніше цього ж дня він бачив її в барі, де вона сиділа з нинішнім співмешканцем на ім`я ОСОБА_11 , чув і бачив як вони сварились. Він дозволив ОСОБА_6 переночувати, після цього вона лягла спати в одній з кімнат його будинку. Через деякий час до нього додому прийшов ОСОБА_3 та повідомив, що ОСОБА_6 вкрала в нього колонку. Вони випили по пляшці пива, яке приніс з собою ОСОБА_3 , після чого намагались розбудити ОСОБА_6 . Остання прокинулась дуже роздратованою, кричала, виражалась нецензурною лайкою. Після цього до нього додому прийшов і нинішній співмешканець ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , у якого також відбувся словесний конфлікт з нею. В ході сварки ОСОБА_6 схопила на кухні ніж, яким погрожувала ОСОБА_3 . Цей ніж він з ОСОБА_7 у неї відібрали. Після цього ОСОБА_6 вибігла з будинку, вони ж втрьох залишились на кухні. Допивши пиво, вони направились на вихід з будинку, першим виходив ОСОБА_7 , за ним ОСОБА_3 , потім, останнім, свідок. На виході з будинку у дворі ОСОБА_6 підскочила до ОСОБА_3 і нанесла йому кілька ударів гранітним каменем, від чого останній присів, а потім встав і відштовхнув її, внаслідок чого ОСОБА_6 вдарилась головою об цегляну стіну будинку і впала. Свідок наполягав на тому, що це був саме поштовх, а не удар. Після того, як ОСОБА_6 впала, вона вже не вставала, ОСОБА_3 нагнувся до неї, при цьому свідок більше не бачив і не чув аби ОСОБА_6 наносились удари. На всякий випадок вони з ОСОБА_7 відштовхнули ОСОБА_3 , після цього вдвох занесли ОСОБА_6 в будинок, поклали на ліжко, перевіривши пульс та дихання, ознак життя не виявили. Після цього він з ОСОБА_3 пішов додому до останнього, де дружина ОСОБА_3 викликала швидку допомогу та поліцію. Також свідок пояснив, що раніше жодних конфліктів між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не було. Остання в стані алкогольного сп`яніння завжди «хапалась за ніж», з цього приводу вона мала приводи в поліцію. Останні кілька років ОСОБА_6 частко скандалила, конфліктувала, приймала участь у бійках, загалом вела себе дуже агресивно.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що 02.07.2021 ввечері вона з чоловіком ОСОБА_3 і їх спільними дітьми знаходилась в барі, де також були ОСОБА_6 та її співмешканець ОСОБА_7 , усі дорослі пили пиво. В барі між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стався словесний конфлікт, який в подальшому переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_7 повалив ОСОБА_6 на асфальт, однією рукою тримав за одяг, а іншою - тричі вдарив по голові. Після цього конфлікту ОСОБА_6 пішла до будинку свого колишнього співмешканця ОСОБА_10 , забравши із собою музичну колонку, яка належала ОСОБА_7 . Оскільки її чоловік не хотів, аби останній знову посварився з ОСОБА_6 , за колонкою пішов ОСОБА_3 , вона та ОСОБА_7 залишились в барі. Хвилин через 30, оскільки її чоловік не повернувся, ОСОБА_7 теж направився до ОСОБА_10 додому. Вона ж приблизно о 21 годині пішла додому, де, вклавши спати дітей, приблизно о 22 годині теж лягла спати. В ніч з 02 на 03 липня 2021 року, точного часу не пам`ятає, додому повернувся ОСОБА_3 і повідомив, що «вбив» ОСОБА_6 , пояснивши при цьому, що остання вдарила його цеглиною по голові, на що він її штовхнув, внаслідок чого вона впала і вдарилась головою. Після цього вона одягнулась і разом з чоловіком пішла до будинку, де проживав колишній співмешканець ОСОБА_6 - ОСОБА_10 . Прийшовши туди, вони виявили, що ОСОБА_6 вже знаходилась в будинку, лежала на дивані в одній з кімнат без ознак життя. Зі слів ОСОБА_10 їй стало відомо, що вони з ОСОБА_7 перенесли ОСОБА_6 з двору і поклали на ліжко. В подальшому приїхали співробітники поліції. Цієї ж ночі її чоловіка було затримано. В свою чергу, вона також чула, як ОСОБА_7 повідомляв співробітникам поліції, що мав ще один конфлікт з ОСОБА_6 вже в будинку, під час якого кілька разів вдарив останню.

Відповідно до відеозапису та протоколу огляду місця події від 03.07.2021, фототаблиці та схеми до нього (т. 1 а.с. 63-83), у приміщенні однієї з кімнат житлового будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , виявлений труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При огляді і на дотик волосяної частини голови відмічається припухлість м`яких тканин лівої скроневої ділянки невизначеної форми розміром приблизно 8х7 см, на висоту до 0,5 см, виявлено ушкодження: у верхній частині тім`яної ділянки голови зліва косо-горизонтальна неправильно-веретеноподібної форми рана розміром 1,2х0,3 см; у нижній частині тім`яної ділянки голови зліва косо-горизонтальна неправильно-веретеноподібної форми рана розміром 0,7х0,3 см; у верхній частині лівої завушної ділянки 2 косо-горизонтальні неправильно-щілиноподібні рани розміром 0,7х0,3 см та 1х0,5 см; в лобовій ділянці зліва численні (близько 6-7) невизначеної форми садна розмірами від 0,5 до 1,5 см; на правій вушній раковині синюшно-фіолетовий синець розміром 3х2 см; біля зовнішнього кута правого ока синюшно-фіолетовий синець розміром 2х1,5 см та косо-горизонтальне садно розміром 2х0,5 см; в правій підщелепній ділянці синюшно-фіолетовий синець розміром 5,5х3 см та невизначеної форми садно 2х3,5 см; на передньо-внутрішній поверхні верхньої третини лівого плеча синюшно-фіолетовий синець 4,5х2,5 см; на зовнішній поверхні обох ліктьових суглобів садна розміром від 0,5х05 см до 2,5х3 см; на передній поверхні верхньої третини лівого плеча вертикальне неправильно-смугоподібне садно розміром 9,5х0,5см; на внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя синюшно-фіолетовий синець розміром 3х1 см; на передньо-внутрішніх поверхнях обох стегон синюшно-фіолетові синці розмірами від 2х1 см до 4х2 см; на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу неправильної форми садно 2,5х1,5 см; на передній поверхні правої гомілки садно розміром 2,5х0,8 см; на передній поверхні середньої частини лівої гомілки синець розміром 7,5х4,5 см; на зовнішній поверхні лівої стопи садно розміром 0,7х0,5 см; на зовнішній поверхні правої стопи садно розміром 3х1 см. Під час огляду території домоволодіння виявлено та вилучено мікрооб`єкти, змиви з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент деревини з нашаруванням речовини бурого кольору з бетонного покриття двору, волосся з цегли на куті будинку, цеглу з бетонного покриття двору, виріз синтетичної тканини з речовиною бурого кольору з вікна біля входу до будинку, виріз з подушки з речовиною бурого кольору, 6 недопалків з фільтром жовтого кольору та інші речові докази.

Згідно з протоколом огляду від 02.08.2021 та фототаблиці до нього (т. 1 а.с. 98-101), у приміщенні КУ «Вільнянське міжрайонне бюро СМЕ», розташованої за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Гнаровської, 6, оглянуто та вилучено особисті речі трупу ОСОБА_6 , а саме: сорочку бавовняну синього кольору, бюстгальтер синтетичний блакитного кольору, шорти-джинси темно-зеленого кольору та труси-плавки бавовняні блакитного кольору.

Згідно з висновком експерта № 208 від 03.08.2021 (т. 1 а.с. 114-120), причиною смерті ОСОБА_6 стала внутрішньочерепна травма, яка виразилась крововиливами під оболонки, та ускладнилась розвитком набряку-дислокацією головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті.

Даний висновок підтверджується:

- виявленням власне внутрішньочерепної травми: крововиливом під твердою мозковою оболонкою на базальних поверхнях лобово-скронево-потиличних ділянок мозку справа та зліва, муфто подібно навколо моста та довгастого мозку (загальним об`ємом 260 см3); крововиливами під м`якими мозковими оболонками на зовнішній поверхні лівої лобової частки, на зовнішній та бічній поверхні тім`яно-скроневої ділянки зліва та на зовнішній поверхні правої скроневої частки; крововиливи в м`яких тканинах лівої лобової та тім`яно-скронево-потиличної ділянки голови зліва; забійні рани лівої тім`яної ділянки та лівої завушної ділянки; синці та садна обличчя, травматичний набряк тканин та синець правої вушної раковини;

- вираженністю набряку та ознаками дислокації головного мозку, а також переважним повнокров`ям внутрішніх органів, набряком строми серця, вогнищевою фрагментацією кардіоміоцитів; дрібновогнищевим альвеолярним набряком легень; змішаною паренхіматозною дистрофією печінки.

Крім зазначеної вище внутрішньочерепної травми, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 були виявлені також синці та садна верхніх та нижніх кінцівок.

Зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 мають ознаки:

- внутрішньочерепна травма, яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану - набряку-дислокації головного мозку - як небезпечна для життя та така, що призвела до смерті, - мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

- синці та садна верхніх та нижніх кінцівок - як в сукупності, так і окремо - мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились за механізмом тупої травми:

- внутрішньочерепна травма утворилась в результаті сукупності множинних (не менше 7) травматичних впливів твердими тупими предметами, які припали в ліву лобову, ліву тім`яно-скроневу, в ліву завушну, в праву вушну ділянки, а також в ділянку правого ока та праву підщелепну ділянку. Зокрема, за даними медико-криміналістичного дослідження рана тім`яної ділянки голови зліва утворилась від дії заокругленого ребра тупого предмета з довжиною слідоутворюючої частини не менше 12 мм. При проведенні кольорової хімічної реакції - на краях і стінках ран характерного для сполук заліза синьо-зеленого забарвлення не виявлено;

- синці утворились в місцях травматичних впливів тупими твердими предметами; садна - в результаті травматичних впливів тупими твердими предметами, під кутом, відмінним від 90°.

Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились зажиттєво, незадовго (хвилин-десяток хвилин) до настання смерті.

Приймаючи до уваги макро- та мікроскопічні ознаки ушкоджень на трупі ОСОБА_6 слід вважити, що всі вони утворились протягом короткого проміжку часу, не несуть інформації про значні розбіжності в ньому і, як наслідок, про послідовність нанесення ушкоджень.

За життя ОСОБА_6 піддавалась хронічній екзогенній (алкогольній)інтоксикації, перед настанням смерті знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, а у таких осіб характер і вираженість після травматичної реакції може істотно відрізнятися від реальної давності заподіяння ушкоджень, як прискорюватися, що рідше, так і сповільнюватися, що частіше.

При судово-імунологічному дослідженні встановлено, що рідка кров трупа ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном акти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Враховуючи те, що внутрішньочерепна травма утворилась незадовго (хвилини-десятки хвилин) до настання смерті - у зазначений проміжок часу (по мірі наростання об`єму крововиливу під твердою мозковою оболонкою, за умови збереженої свідомості) не виключається можливість здійснення ОСОБА_6 активних дій; з тілесними ушкодженнями в ділянках верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_6 могла здійснювати активні дії в строк від спричинення даних ушкоджень до настання смерті.

Судячи з ступеню розвитку трупних явищ, з урахуванням причини смерті та умов, при яких знаходився труп до розтину, а також з огляду на дані спектрофотометричного дослідження рідини склоподібного тіла ока трупа, з часу настання смерті ОСОБА_6 до початку огляду трупа на місці події (ІНФОРМАЦІЯ_5 о 06:39) пройшло близько 4 годин.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 зазначила, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, яка ускладнилась розвитком набряку-дислокації головного мозку, а також синців та садне верхніх та нижніх кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_6 стала саме внутрішньочерепна травма, яка утворилась в результаті множинних (не менше 7) травматичних впливів твердими тупими предметами, які припали в ліву лобову, ліву тім`яно-скроневу, в ліву завушну, в праву вушну ділянки, а також в ділянку правого ока та праву підщелепну ділянку. Крововилив і набряк головного мозку утворились незадовго (за кілька хвилин) до смерті, при цьому розмежувати від якого саме травматичного впливу вони утворились в рамках судово-медичної експертизи не виявилось можливим. Вказана внутрішньочерепна травма могла утворитись як від одного, так і від кількох травматичних впливів, розмежувати від якого саме пошкодження утворилась ця травма неможливо. Частина травматичних впливів та тілесних ушкоджень могли утворитися на кілька годин раніше, однак вони не могли привести до внутрішньочерепної травми. Травматичні впливи, зазначені у п.п. 5 (6 ,11) висновку № 208 від 03.08.2021 могли бути нанесені раніше, однак якийсь з них був нанесений незадовго (кілька хвилин) до смерті і викликав внутрішньочерепну травму, яка і призвела до смерті.

Згідно з висновком експерта № 22 від 07.07.2021 (т. 2 а.с. 2-3), у ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження: садно лобової ділянки справа, садно проміжної частини губи зліва.

Зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_3 кваліфікуються, як у сукупності, так і окремо, як такі, що викликали незначні скороминущі наслідки на строк не більше 6 днів, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Ушкодження у ОСОБА_3 , а саме садна лобової ділянки справа та проміжної частини губи зліва, утворились в результаті двох травматичних впливів твердим (-ими) тупим (-ими) предметом (-ами), під кутом відмінним від 90°, які припали у вказані ділянки голови.

Не виключається можливість утворення зазначених тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 в строк (02.07.2021) та за обставин, зазначених ним при освідуванні.

Згідно з висновком експерта № 2524 від 06.08.2021 (т. 1 а.с. 125), рідка кров підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніноми анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно з висновком експерта № 2530 від 16.08.2021 (т. 1 а.с. 130-133), при судово-цитологічному дослідженні марлевого тампона зі змивом з кисті лівої руки трупа ОСОБА_6 (об`єкт № 2) виявлена кров людини, встановити статеву належність якої не виявилося можливим через відсутність в препаратах клітин крові, необхідних для статевоспецифічної диференціації. При встановленні групової належності крові виявлений антиген А, що не виключає її походження від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від самого трупа ОСОБА_6 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_3 не виключається при наявності у останнього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. Епітеліальних клітин, придатних для дослідження, не знайдено.

При судово-цитологічному дослідженні марлевого тампона зі змивом з кисті правої руки трупа ОСОБА_6 (об`єкт № 1) наявність крові не встановлена. Епітеліальних клітин, придатних для дослідження, не знайдено.

Згідно з висновком експерта № 2533 від 16.08.2021 (т. 1 а.с. 138-140), у плямах на шортах (об`єкти № 1, 3-6) підозрюваного ОСОБА_3 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В в об`єкті № 4, що не виключає належність крові особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н, як потерпілої ОСОБА_6 , так і самому підозрюваному ОСОБА_3 , як кожному окремо, так і при змішування їх крові.

У інших плямах на шортах в об`єкті № 2 підозрюваного ОСОБА_3 наявність крові не встановлена.

Згідно з висновком експерта № 2532 від 16.08.2021 (т. 1 а.с. 146-149), у плямах на сорочці жіночій (об`єкти № 1-5), бюстгальтері від купальнику (об`єкти № 6-8), шортах з джинсової тканини (об`єкти № 9, 10) та трусах (об`єкт № 12) від купальнику потерпілої ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В в об`єктах № 1, 3, 7, що не виключає належність крові особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н, якою є потерпіла ОСОБА_6 . Домішка крові підозрюваного ОСОБА_3 не виключається при наявності у нього на момент того, що сталося, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою.

У плямі на трусах від купальнику (об`єкт № 11) потерпілої ОСОБА_6 наявність крові не встановлена.

Згідно з висновком експерта № 2528 від 11.08.2021 (т. 1 а.с. 154-155), при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) кистей рук підозрюваного ОСОБА_3 наявність крові не встановлена. В об`єкті № 1 знайдені поодинокі епітеліальні клітини багатошарового плаского зроговілого епітелію, висловитися про статеву належність яких неможливо через відсутність в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для дослідження. Знайдені клітини можуть бути використані для подальшого ДНК-дослідження. В об`єкті № 2 клітини, придатні для дослідження, не знайдені.

Згідно з висновком експерта № 2526 від 16.08.2021 (т. 1 а.с. 160-163), при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин правої руки (об`єкт № 1) трупа ОСОБА_6 знайдені кров людини та епітеліальні клітини, встановити статеву належність яких не виявилося можливим через відсутність необхідних клітин крові в препаратах та ядер епітеліоцитів, придатних для статевоспецифічної диференціації. При встановленні групової належності крові та клітин виявлений антиген А, що не виключає їх походження від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від самого трупа ОСОБА_6 . Походження від підозрюваного ОСОБА_3 крові (при наявності у останнього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечою на момент скоєння злочину) та (або) клітин не виключається.

При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин лівої руки (об`єкт № 2) трупа ОСОБА_6 встановлені наявність крові людини, встановити статеву належність якої не виявилося можливим через відсутність в препаратах клітин крові, необхідних для статевоспецифічної диференціації. При встановленні групової належності крові виявлений антиген А, що не виключає їх походження від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від самого трупа ОСОБА_6 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_3 не виключається (при наявності у останнього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечою на момент скоєння злочину). Епітеліальних клітин, придатних для подальшого дослідження, не знайдено.

Згідно з висновком експерта № 2531 від 13.08.2021 (т. 1 а.с. 169-172), у плямах на фрагменті (об`єкт № 1) деревинно-стружкової плити (ДСП), на фрагменті тканини наволочки подушки (об`єкт № 2) та на фрагменті тканини з вікна (об`єкт № 3), вилучених з місця події, встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В в об`єктах № 1, 3, що не виключає належність крові особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. Походження крові від потерпілої ОСОБА_6 не виключається. Походження крові від підозрюваного ОСОБА_3 також не виключається при наявності у нього на момент того, що сталося, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою.

На поверхні фрагмента граніту (об`єкти № 4-9, по постанові слідчого «цегла») наявність крові не встановлена.

Згідно з висновком експерта № 2525 від 11.08.2021 (т. 1 а.с. 178-181), в слідах на марлевих тампонах зі змивами з місця події: змиві І - за постановою «з бетонного покриття» (об`єкт № 1), змиві ІІ - «з бетонного покриття» (об`єкт № 2), змиві ІІІ - «з бетонного покриття» (об`єкт № 3), змиві ІV - «з бетонного покриття» (об`єкт № 4), змиві VI - «з поверхні дверей» (об`єкт № 6) знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н, в тому числі від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваного ОСОБА_3 , за наявністю в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою на момент скоєння злочину.

На марлевому тампоні зі змивом «з поверхні дверей» - змиві V (об`єкт № 5) наявність крові не встановлено.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-21/9335-Д від 10.08.2021 (т. 2 а.с. 19-36), на поверхні скляної чарки, яка була вилучена ІНФОРМАЦІЯ_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлений один слід папілярного узору з найбільшими розмірами по вісях 19х28мм. На поверхнях двох пляшок з-під пива «Чернігівське», вилучених там же, виявлено по одному сліду папілярного узору з найбільшими розмірами по вісях 18х21 мм та 17х18 мм. На поверхнях чашки та полімерної пляшки, вилучених там же, слідів папілярних узорів не виявлено.

Сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях 19х28 мм, 18х21 мм та 17х18 мм, які були виявлені на поверхнях скляної чарки та двох пляшок з-під пива «Чернігівське», придатні для ідентифікації.

Слід папілярного узору руки з найбільшими розмірами по вісях 17х18мм, який був виявлений на поверхні однієї з пляшок з-під пива «Чернігівське», залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях 19х28 мм та 18х21 мм, виявлені на поверхнях скляної чарки та однієї з пляшок з-під пива «Чернігівське», залишені не особою, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не особою, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою (особами).

Відповідно до відеозапису та протоколу проведення слідчого експерименту, фототаблиці до нього (т. 1 а.с. 223-227), 18.08.2021 у період часу з 11 години 50 хвилин до 12 години 12 хвилин старшим слідчим СВ Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_14 за участю свідка ОСОБА_8 у присутності двох понятих проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_5 на території двору АДРЕСА_2 . З цією метою всі учасники слідчої дії зібралися біля будинку АДРЕСА_2 , де свідкові ОСОБА_8 було запропоновано розповісти і показати всі обставини, за яких ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , від яких вона померла. На вказану пропозицію свідок погодився та пояснив, що 02.07.2021 приблизно о 07 годині 00 хвилин він разом з ОСОБА_15 пішов до місцевої жительки смт Кам`яне ОСОБА_16 , де до 14 години 00 хвилин працювали на городі останньої. Після цього вони пішли до місцевої мешканки ОСОБА_17 , де пололи траву. Приблизно о 17 годині ОСОБА_6 пішла до іншого місцевого мешканця ОСОБА_18 , а він - додому. Ввечері того ж дня, ОСОБА_6 повернулась до нього і одразу пішла спати. Приблизно через годину до нього прийшов ОСОБА_19 , який приніс з собою 2 пляшки пива об`ємом 0,5 л. Вони вдвох пройшли до приміщення кухні, де вживали вказане пиво. ОСОБА_6 в цей час спала в себе в кімнаті. В ході розмови ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_15 забрала музичну колонку, яка належить ОСОБА_7 , коли вони відпочивали в центрі села. Свідок повідомив, що йому з цього приводу нічого не відомо. Після цього ОСОБА_3 пішов до кімнати, де спала ОСОБА_6 , далі він почув як вони сваряться, кричать один на одного. В цей час до нього додому також прийшов ОСОБА_20 . В цей час ОСОБА_21 вибігла на вулицю, а за нею почали виходити і всі інші. Першим виходив ОСОБА_3 , за ним свідок, далі ОСОБА_22 .

В той час, як ОСОБА_3 виходив з будинку, ОСОБА_6 , заховавшись за вхідними дверима, тримаючи у правій руці камінь, нанесла останньому 2 удари в область голови справа, від чого ОСОБА_11 присів. При цьому свідок вказав на місце, де відбувся конфлікт. Далі свідок пояснив, що, піднявшись, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилась по ліву сторону від входу до будинку, стоячи спиною до стіни, руками штовхнув її в сторону стіни будинку, в результаті чого вона вдарилась головою об вказану стіну, після чого впала на підлогу. ОСОБА_3 підійшов до неї, однак чи наносив він ще удари ОСОБА_6 , сказати не може, так як не бачив. В подальшому, ОСОБА_3 пішов додому, а вони з ОСОБА_7 перенесли ОСОБА_6 , яка вже не подавала ознак життя, до приміщення спальні. При цьому за допомогою статиста свідок продемонстрував механізм отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Відповідно до відеозапису та протоколу проведення слідчого експерименту (т. 1 а.с. 213-222), 13.08.2021 у період часу з 13 години 54 хвилин до 15 години 05 хвилин старшим слідчим СВ Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_14 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 та судово-медичного експерта ОСОБА_13 у присутності двох понятих та інших учасників слідчої дії проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_5 на території двору АДРЕСА_2 . З цією метою всі учасники слідчої дії зібралися біля у приміщенні службового кабінету № 42 Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 17, де підозрюваному ОСОБА_3 було запропоновано розповісти і показати всі обставини скоєного ним кримінального правопорушення щодо ОСОБА_6 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_5. На вищевказане підозрюваний погодився та повідомив, що 02.07.2021 приблизно о 19 годині 00 хвилин він спільно зі своєю дружиною перебували в центрі смт. Кам`яне, де до них підійшли ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , всі разом вони пішли в кафе «Пан та Кум», де сіли за столом пити пиво. В ході розпивання спиртного між ОСОБА_23 та ОСОБА_15 стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 долонями рук наніс ОСОБА_6 по обличчю кілька ударів (ляпасів), приблизно 4-5 разів. Приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 пішла додому, забравши з собою рюкзак чорного кольору. ОСОБА_7 залишився з ними в кафе, де вони продовжили розпивати спиртне, а саме пиво. В цей час ОСОБА_7 захотів послухати музику через портативну колонку з флешкою. Однак, як з`ясувалося, її з собою забрала ОСОБА_15 . Підозрюваний вирішив піти до неї додому, щоб забрати колонку, та приблизно о 21 годині 30 хвилин, взявши 2 пляшки пива об`ємом 0,5 л кожна, пішов. В свою чергу, ОСОБА_20 та його дружина залишилися в кафе.

Прийшовши до будинку, де мешкала ОСОБА_6 та її колишній співмешканець ОСОБА_8 , він виявив останню сплячою в одній з кімнат. Портативну музичну колонку, яка повинна була бути в рюкзаку ОСОБА_6 , він не знайшов, тому разом з ОСОБА_8 сіли на кухні, де почали вживати пиво, яке приніс з собою підозрюваний. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_7 . В цей же час прокинулась ОСОБА_6 . Після цього між ОСОБА_23 та ОСОБА_15 відбувся словесний конфлікт, під час якого вона виражалась на адресу останнього нецензурною лайкою, а після вийшла на вулицю. Вони втрьох (він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) ще приблизно хвилин 20 посиділи за столом, потім вирішили вийти на двір. Він виходив першим і при виході з будинку він відчув удар важким предметом в область голови (в чоло з правого боку), побачив, що його йому завдала ОСОБА_6 каменем, який тримала у правій руці. Відразу після цього остання нанесла йому ще один удар, який потратив в область верхньої губи зліва. Присівши від отриманого ушкодження, він одразу ж встав і схопив ОСОБА_6 своєю правою рукою за шию з лівого боку і сильно відштовхнув останню в бік будинку, вони при цьому вдарилася головою об стіну, впала на спину на бетонне покриття і втратила свідомість. При цьому за допомогою макета людини він продемонстрував, як саме штовхнув ОСОБА_6 . Більше він її не бив. Одразу після цього ОСОБА_7 відштовхнув його в сторону, він вийшов за двір і пішов додому. Відійшовши трохи, він почув як ОСОБА_8 крикнув йому: «Ти її вбив». Він повірив у його слова і пішов додому, де про все розказав дружині. Оскільки остання йому не повірила, він повернувся до будинку, де проживала ОСОБА_6 , виявив останню без ознак життя на дивані в одній з кімнат. Повернувшись додому разом з ОСОБА_8 , останній підтвердив дружині підозрюваного, що ОСОБА_6 померла, після цього вони вже втрьох вирушили до місця події, де його дружина, переконавшись у смерті ОСОБА_6 , викликала поліцію.

Відповідно до висновку експерта № 26-Д від 28.09.2021 (т. 2 а.с. 6-13), за даними «Стенограми протоколу проведення слідчого експерименту» встановлено, що частковий характер травмаючого предмету (стіна будинку), часткова локалізація зони травматичного впливу (голова) та частково їх кількість - частково відповідають результатам проведеного слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 18.08.2021.

За даними «Стенограми протоколу проведення слідчого експерименту» встановлено, що частковий характер травмаючого предмету (стіна будинку), часткова локалізація зони травматичного впливу (голова) та частково їх кількість - частково відповідають результатам проведеного слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 13.08.2021.

При проведенні слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_3 не надає пояснень, яким чином ОСОБА_6 були спричинені більшість тілесних ушкоджень в ділянці голови, верхніх та нижніх кінцівок.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 329 від 02.08.2021 (т. 1 а.с. 234-238), ОСОБА_3 розладів психічної діяльності не виявляв та не виявляє в цей час. У період вчинення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. За своїм психічним станом на цей час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд, оцінивши наявні у справі докази в порядку ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості та керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, знаходить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою та об`єктивно доказують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покладення їх в основу обвинувального вироку, однак вважає, що обсяг обвинувачення та кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 , що викладені в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 121 КК України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).

Дії обвинуваченого досудовим слідством було кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме що він ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно о 00 годині 00 хвилин, маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї двору домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з власницею домоволодіння ОСОБА_6 , котра за допомогою каменю нанесла останньому два удари в область голови, після чого ОСОБА_3 , діючи умисно, кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в ліву тім`яну скроневу область голови, в результаті чого вона вдарилась головою об стіну будинку та впала на спину на бетонне покриття і втратила свідомість, де ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, стоячи над ОСОБА_6 , яка в цей момент лежала на спині, ногами наніс останній не менше чотирьох ударів по голові, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку експерта № 208, як в сукупності, так і окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану - набряку-дислокації головного мозку - як небезпечна для життя, та як така, що призвела до смерті - має ознаки тяжкого тілесного ушкодження і, згідно висновку експерта № 208, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, в результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 померла на місці події.

Обвинувачений ОСОБА_3 , як під час досудового розслідування, так і на протязі всього судового розгляду, у тому числі у судових дебатах, дотримувався послідовної позиції, наполягаючи на тому, не наносив ОСОБА_6 жодного удару, в тому числі в область голови, а лише після того, як остання нанесла йому два удари каменем по голові, відштовхнув її, внаслідок чого вона вдарилась головою об стіну будинку і впала, втративши свідомість. Обвинувачений погоджувався, що ОСОБА_6 могла отримати тяжкі тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми внаслідок удару об стіну будинку та подальшого падіння після того, які він її штовхнув, про що дуже шкодує, однак він не мав умислу на їх спричинення, не передбачав, що остання після його поштовху вдариться головою об стіну, впаде і помре.

При цьому судом перевірялись доводи прокурора про те, що ОСОБА_3 , завдавши кулаком правої руки ОСОБА_6 один удар в ліву тім`яну скроневу область голови, в результаті чого вона вдарилась головою об стіну будинку та впала на спину на бетонне покриття і втратила свідомість, а в подальшому, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, стоячи над ОСОБА_6 , яка в цей момент лежала на спині, ногами наніс останній не менше чотирьох ударів по голові, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден верхніх та нижніх кінцівок, а також внутрішньочерепної травми, яка призвела до смерті ОСОБА_6 на місці події, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, однак не знайшли своє підтвердження, тому вважаються неприйнятними та невірними з таких підстав.

Зокрема, саме обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті, не містить даних про те, що ОСОБА_3 наносив хоч якість удари потерпілій в область верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок яких ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців та саден верхніх та нижніх кінцівок.

Взагалі обвинувачення в умисному заподіянні тілесних ушкоджень, інкриміноване ОСОБА_3 органом досудового розслідування в обвинувальному акті, будувалось тільки на припущеннях, даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 , доводах свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , без врахування показань свідка ОСОБА_12 , без перевірки версії самого обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Однак, під час судового провадження стороною обвинувачення не було забезпечено явку в судове засідання свідка ОСОБА_7 .

Суд за клопотанням прокурора неодноразово відкладав судові засідання для виклику вказаного свідка з направленням на його адресу судових повісток, роз`яснюючи прокурору про те, що забезпечення явки вказаного свідка в судове засідання покладено на сторону обвинувачення. Однак, у судові засідання свідок ОСОБА_7 не з`являвся. Неодноразово задовольняв суд і клопотання прокурора про здійснення примусового приводу вказаного свідка, доручивши виконання приводу співробітникам Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області за місцем проживання свідка, а в подальшому, зважаючи на наявність припущення того, що свідок ОСОБА_7 міг виїхати до м. Буча Київської області, суд доручав виконання ухвали про примусовий привід вказаного свідка і Бучанському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за місцем фактичного знаходження свідка. При постановленні ухвал при примусовий привід свідка суд покладав контроль за виконанням цієї ухвали на прокурора, який підтримує обвинувачення у кримінальному провадженні. Однак, жодної відповіді про причини невиконання приводу свідка ОСОБА_7 до суду не надходило, прокурором в судових засіданнях також не надано, не повідомлено прокурором і про вжиті заходи, спрямовані на здійснення контролю за виконанням ухвал про примусовий привід свідка.

Отже, суд вжив усіх необхідних заходів для повідомлення свідка ОСОБА_22 та забезпечення його явки до суду, однак через його неодноразову неявку, був позбавлений можливості провести його допит та визнав явку вказаного свідка неможливою.

При цьому суд не погодився з доводами прокурора, що суд має вживати активних дій для забезпечення явки свідків обвинувачення, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності та неупередженості суду, відображеної, зокрема, у ч. 6 ст. 22 КПК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою колегією суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 11.08.2020 у справі № 288/113/15-к.

В свою чергу, з показань свідка ОСОБА_8 достеменно не можливо встановити саме наявність у ОСОБА_3 умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, за обставин, викладених в обвинувальному акті, в тому числі в частині, що стосується локалізації та кількості нанесених ударів. Зокрема, свідок під час допиту у суді, а також в ході проведення слідчого експерименту пояснював, що дійсно ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_3 два удари каменем по голові, від яких останній присів, що узгоджується з висновком судово-медичної експертизи № 22 від 07.07.2021, згідно з яким у ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна лобової ділянки справа та садна проміжної частини губи зліва, які, як у сукупності, так і окремо, як такі, що викликали незначні скороминущі наслідки на строк не більше 6 днів, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, утворились в результаті двох травматичних впливів твердим (-ими) тупим (-ими) предметом (-ами), під кутом відмінним від 90°, які припали у вказані ділянки голови, і могли бути утворені в строк та за обставин, зазначених ОСОБА_3 при освідуванні.

Також свідок ОСОБА_8 зазначав, що, піднявшись, ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 , внаслідок чого остання вдарилась головою об стіну будинку і впала, в подальшому ознак життя не виявляла. Свідок під час допиту в суді наполягав на тому, що це був саме поштовх, а не удар, підтвердивши, що після цього він не чув і не бачив аби ОСОБА_3 наносив ОСОБА_6 будь-які удари. Крім того, зі слів свідка ОСОБА_8 одразу після того, як ОСОБА_3 нагнувся до ОСОБА_6 , останнього відштовхнув інший свідок - ОСОБА_7 , більше ОСОБА_3 до ОСОБА_6 не підходив, а вийшов за межі двору та пішов додому.

Жоден інший свідок, або ж досліджений судом доказ не підтверджує даних, викладених в обвинуваченні, про нанесення ОСОБА_3 хоча б одного удару ОСОБА_6 в голову. Факт отримання ОСОБА_6 тілесного ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, яка утворилась внаслідок множинних (не менше 7) травматичних впливів, описаний лише у висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 .

Разом з тим, допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 підтвердила, що ОСОБА_6 було завдано множинні (не менше 7) травматичні впливи твердими тупими предметами, які припали в ліву лобову, ліву тім`яно-скроневу, в ліву завушну, в праву вушну ділянки, а також в ділянку правого ока та праву підщелепну ділянку. При цьому, крововилив і набряк головного мозку утворились незадовго (за кілька хвилин) до смерті, але розмежувати від якого саме травматичного впливу вони утворились в рамках судово-медичної експертизи не виявилось можливим. Також судово-медичний експерт підтвердила, що внутрішньочерепна травма у ОСОБА_6 могла утворитись як від одного, так і від кількох травматичних впливів, розмежувати від якого саме пошкодження утворилась ця травма неможливо, це питання потрібно було виносити на комісійну судово-медичну експертизу. Частина травматичних впливів та тілесних ушкоджень могли утворитися на кілька годин раніше, однак вони не могли привести до внутрішньочерепної травми. Травматичні впливи, зазначені у п.п. 5 (6, 11) висновку № 208 від 03.08.2021 могли бути нанесені раніше, однак який з них був нанесений незадовго (кілька хвилин) до смерті і викликав внутрішньочерепну травму, яка і призвела до смерті.

В свою чергу, під час досудового розслідування питання про призначення комісійної судово-медичної експертизи з метою перевірки версії обвинуваченого не ставилося, фактично версія отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень внаслідок удару об стіну будинку та падіння не перевірялася, що свідчить про односторонність досудового розслідування.

Так само не були перевірені зазначені обвинуваченим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_12 факт словесного конфлікту та бійки, які відбулась за кілька годин до інкримінованих обвинуваченому обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внаслідок яких ОСОБА_6 могла отримати частину тілесних ушкоджень в області голови, верхніх та нижніх кінцівок.

Інші досліджені у судовому засіданні докази (висновки експертиз, протоколи огляду тощо) не містять будь-яких даних про обставини, за яких ОСОБА_24 отримала тілесні ушкодження.

Надані стороною обвинувачення докази підтверджують лише існування самого факту кримінального правопорушення, а не його кваліфікацію за ч. 2 ст. 121 КК України.

В свою чергу, за даними висновку експерта№ 26-Д від 28.09.2021 встановлено, що частково характер травмаючого предмету (стіна будинку), часткова локалізація зони травматичного впливу (голова) та частково їх кількість частково відповідають виявленим в ході судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 тілесним ушкодженням. Тобто даний висновок не виключає отримання ОСОБА_6 тілесного ушкодження внаслідок удару об стіну будинку, який відбувся в результаті поштовху, здійсненого обвинуваченим ОСОБА_3 безпосередньо перед настанням смерті ОСОБА_6 , що, в свою чергу, узгоджується з показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_13 щодо отримання травматичного впливу, який призвів до крововиливу та набряку головного мозку, безпосередньо незадовго до настання смерті.

Таким чином, показання обвинуваченого, свідків, вказаний висновок експерта № 26-Д від 28.09.2021 , в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 , штовхнувши під час конфлікту потерпілу ОСОБА_6 , з огляду на той факт, що після удару об стіну та падіння потерпілої ОСОБА_6 припинив будь-які дії відносно останньої, вийшов за межі двору домоволодіння та пішов додому, його подальша реакція та дії при затриманні, відсутність спротиву, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, на думку суду, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_3 не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння ІНФОРМАЦІЯ_5 у виді удару головою о стіну будинку з подальшим падінням потерпілої ОСОБА_6 на бетонне покриття двору, і внаслідок цього заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала її смерть, хоча повинен був і міг їх передбачити.

За таких обставин, суд погоджується з позицією сторони захисту про те, що умислом ОСОБА_3 не охоплювалося заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, а щодо смерті потерпілої, то в його діях вбачається необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості.

Показання ОСОБА_3 про те, що він не мав умислу завдати тяжких тілесних ушкоджень або смерті потерпілій шляхом поштовху ОСОБА_6 , суд визнає правдивими та такими, що не спростовані стороною обвинувачення.

Аналізуючи наведене, суд доходить до висновку, що ОСОБА_3 не бажав та не передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від своїх дій у виді тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_6 , а тому обвинувачений повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки - за смерть потерпілої.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому органом досудового розслідування умисного спричинення потерпілій ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, яке виразилося у нанесенні множинних ударів по голові, верхнім та нижнім кінцівкам, внаслідок яких настала смерть потерпілої, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенні у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Отже, аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого та приходить до вмотивованого висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано переконливих доказів, що ОСОБА_3 вчинено відносно ОСОБА_6 саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Таким чином, суд погоджується з позицією сторони захисту про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 повинні бути перекваліфіковані з ч. 2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого) на ч. 1 ст. 119 КК України, оскільки судом встановлена винуватість ОСОБА_3 у вбивстві, вчиненому через необережність.

Такої позиції притримується і Верховний Суд Касаційного кримінального суду в своїх постановах: від 09.12.2021 справа № 752/3303/18 провадження № 51-3985 км 21; від 15.08.2019 справа № 750/3256/17 провадження № 51-1147 км 19; від 29.03.2023 справа № 299/3175/17 провадження № 51-3210 км 22; від 02.03.2023 справа 259/8070/13-к провадження № 51-3001км 18.

Отже, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, однак має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення, викладеними в обвинувальному акті, а також у судових дебатах, з приводу того, що ОСОБА_3 має не зняті і не погашені судимості за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень.

Так, згідно з даними вимоги про наявність судимостей (т. 2 а.с. 48-50), ОСОБА_3 раніше тричі засуджувався за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень, останнього разу 10.02.2010 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 21.11.2014 ОСОБА_3 був звільнений з ДУ «Софіївська виправна колонія № 55» у зв`язку з відбуттям строку покарання.

За правилами ст. 89 КК України, особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, визнаються такими, що не мають судимості, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного чи додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Таким чином, судимості ОСОБА_3 вважаються погашеними з 21.11.2020, тобто за спливом шести років з моменту відбуття покарання за попереднім вироком, в свою чергу, кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_3 , мало місце ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто після спливу шестирічного строку з дня відбуття покарання за попереднім вироком. Даних щодо вчинення ОСОБА_3 у цей період інших кримінальних правопорушень прокурором не надано, отже, суд визнає, що ОСОБА_3 є особою, яка в силу ст. 89 КК України вважається не судимою.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого. При цьому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, його сімейний стан, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також, враховуючи поведінку обвинуваченого після скоєння кримінального правопорушення, його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, факт належного виконання ним покладених на нього обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Провадження у справі за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_9 ухвалою суду від 06.06.2023 було закрито у зв`язку зі смертю цивільного позивача. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. При цьому, суд вбачає за доцільне стягнути з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта (т. 1 а.с. 182) на суму 1372,96 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. При цьому на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає на необхідне скасувати арешти на вилучені ІНФОРМАЦІЯ_5 під час огляду місця події, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також 02.08.2021 під час огляду в приміщенні КУ «Вільнянське міжрайонне бюро СМЕ», розташованої за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Гнаровської, 6, речові докази, накладені ухвалами слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.07.2021, від 18.08.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні № 0000351 у розмірі 1372,96 грн. (одна тисяча триста сімдесят дві гривні дев`яносто шість копійок).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.07.2021 (справа № 314/2771/21, провадження № 1-кс/314/1085/2021), на мікрооб`єкти з кистей обох рук трупу ОСОБА_6 , змив на марлевий тампон та контроль до нього з правої кисті трупу ОСОБА_6 , змив на марлевий тампон та контроль до нього з лівої кисті трупу ОСОБА_6 , змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (об`єкт № 2), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (група об`єктів № 3), фрагмент деревини з речовиною бурого кольору з бетонного покриття двору (група об`єктів № 3), волосся з цегли на куті будинку (група об`єктів № 4), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з цегли будинку (група об`єктів № 4), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (група об`єктів № 5), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (група об`єктів № 6), цеглу з бетонного покриття двору (об`єкт № 7), виріз синтетичної тканини з речовиною бурого кольору з вікна біля входу до будинку (об`єкт № 8), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з поверхні дверей з приміщення № 1 до приміщення № 2 (об`єкт № 9), полімерну пляшку об`ємом 0,5 л з підлоги приміщення № 8 (група об`єктів № 10), скляну пляшку 0,5 л з написом «Чернігівське» з підлоги приміщення № 8 (група об`єктів № 10), скляну пляшку 0,5 л з написом «Чернігівське» з підлоги приміщення № 8 (об`єкт № 11), скляну рюмку та керамічну чарку з приміщення № 8 (об`єкти № 12, № 13), 6 недопалків з фільтром жовтого кольору з підлоги приміщення № 8 (об`єкт № 14), виріз з подушки з речовиною бурого кольору в кімнаті № 8 (об`єкт № 15), вилучені ІНФОРМАЦІЯ_5 під час огляду місця події, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.08.2021 (справа № 314/2771/21, провадження № 1-кс/314/1284/2021), на сорочку бавовняну синього кольору, бюстгальтер синтетичний блакитного кольору, шорти-джинси темно-зеленого кольору та труси-плавки бавовняні блакитного кольору, які було вилучено 02.08.2021 під час огляду в приміщенні КУ «Вільнянське міжрайонне бюро СМЕ», розташованої за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Гнаровської, 6.

Речові докази: полімерну пляшку об`ємом 0,5 л з підлоги приміщення № 8, скляну пляшку 0,5 л з написом «Чернігівське» з підлоги приміщення № 8, скляну пляшку 0,5 л з написом «Чернігівське» з підлоги приміщення № 8, скляну рюмку та керамічну чарку з приміщення № 8, дактилокарту на ім`я ОСОБА_6 , дактилокарту на ім`я ОСОБА_3 , мікрооб`єкти з кистей обох рук трупу ОСОБА_6 , змив на марлевий тампон та контроль до нього з правої кисті трупу ОСОБА_6 , змив на марлевий тампон та контроль до нього з лівої кисті трупу ОСОБА_6 , змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (об`єкт № 2), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (група об`єктів № 3), фрагмент деревини з речовиною бурого кольору з бетонного покриття двору (група об`єктів № 3), волосся з цегли на куті будинку (група об`єктів № 4), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з цегли будинку (група об`єктів № 4), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (група об`єктів № 5), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з бетонного покриття двору (група об`єктів № 6), цегла з бетонного покриття двору (об`єкт № 7), виріз синтетичної тканини з речовиною бурого кольору з вікна біля входу до будинку (об`єкт № 8), змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з поверхні дверей з приміщення № 1 до приміщення № 2 (об`єкт № 9), 6 недопалків з фільтром жовтого кольору з підлоги приміщення № 8 (об`єкт № 14), виріз з подушки з речовиною бурого кольору в кімнаті № 8, сорочка бавовняну синього кольору, бюстгальтер синтетичний блакитного кольору, шорти-джинси темно-зеленого кольору, труси-плавки бавовняні блакитного кольору, шорти, передані до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за квитанціями № 276 від 19.08.2021 та № 310 від 24.08.2021 - знищити.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

27.09.2023