Номер провадження 1-кп/754/509/24
В И Р О К

Іменем України

14 лютого 2024 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003317 від 18.11.2023 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працює неофіційно на будівництві, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 17.11.2023, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку по пр. Червоної Калини, 79-А в м. Києві, побачив біля під`їзду на лавочці сумку синього кольору, яка належить потерпілій ОСОБА_5 , і в цей час у ОСОБА_3 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного Стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 16.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 20.05.2023 №254/2023, від 26.08.2023 № 451/2023 та від 06.11.2023 № 734/2023 строком на 90 діб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , 17.11.2023, приблизно о 01:00 год., підійшов до вказаної сумки синього кольору та дістав із неї мобільний телефон, марки «Хіаоmі МІ 10 Т Pro 8/256 Gb, вартістю 8 500,00 грн., чим викрав вищевказаний мобільний телефон, який належить потерпілій

ОСОБА_5 подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказане чуже майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 8 500,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 17.11.2023, приблизно о 01:00 год., він, знаходячись біля будинку по пр. Червоної Калини, 79-А в м. Києві, де біля під`їзду на лавочці побачив жіночу сумку із якої виглядав мобільний телефон. Він взяв цей телефон та пішов додому. Наступного дня він продав вказаний викрадений мобільний телефон за 1 000 грн.

Визнає марку та вартість викраденого мобільного телефону вказаною в обвинувальному акті.

Щиро покаявся, дуже шкодує про вчинене, зробив для себе належні висновки. Просить суд суворо його не карати.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, особу винного, а саме:

- раніше не судимий;

- за місцем проживання характеризується посередньо;

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги»;

- не перебуває під наркотичним диспансерно - динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ».

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, під час судового розгляду судом не встановлено.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_3 , за час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, відповідно до вимог ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_5 від 26.12.2023 вона майнових та інших претензій до обвинуваченого не має.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0003317 від 18.11.2023 згідно постанови ст. слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 18.11.2023, частина з них передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №002128 від 24.11.2023), а частина передана на відповідальне зберігання потерплій під розписку.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 717,00 грн., оскільки під час досудового розслідування проводилась експертиза №СЕ-19/111-23/62564-ТВ від 22.11.2023.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0003317 від 18.11.2023, а саме:

- жіночий носок чорного кольору, фрагменти пляшки скляної, які відповідно до квитанції №002128 від 24.11.2023, заходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві - знищити;

- коробку чорного кольору від мобільного телефону, марки «MI 10 T Pro Lunar Silver», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , куртка сірого кольору жіноча, штани жіночі чорного кольору, труси жіночі чорного кольору, бюстгальтер, кружка синього кольору, які передані на відповідальне зберігання потерплій під розписку - залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1