Справа № 175/9129/23
Провадження № 175/2289/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 ,відрядженої до Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді тримання під вартою, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді кулеметника 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону, старший солдат, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

Підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 28 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді тримання під вартою від прокурора Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 28 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську, під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0000071 від 28 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У кримінальному провадженні з 26 січня 2015 року підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, перешкоджає проведенню слідчих дій та прийняттю процесуальних рішень у кримінальному провадженні, тому на даний час у слідчих органів виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28 січня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Прокурор ОСОБА_3 просила справу розглянути справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 28 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2014, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону.

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватись вимог статутів Збройних Сил України.

Незважаючи на вищенаведене, ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2014 №361 «Про тимчасове прикомандирування особового складу військової частини НОМЕР_1 (крім 2 стрілецького батальйону) до військової частини НОМЕР_2 », тобто військова частина НОМЕР_1 була тимчасово передислокована до місця розташування військової частини НОМЕР_2 .

18 липня 2014 року, старший солдат ОСОБА_4 не прибув до військової частини НОМЕР_1 , з метою ухилитися від проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді кулеметника 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону, в період часу з 18.07.2014 по теперішній час, з метою ухилення від військової служби, не прибув до військової частини НОМЕР_1 , тобто у дезертирстві.

Дії старшого солдата ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, підтверджуються показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що він може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим шляхом та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово не підконтрольній українській владі території України, слід прийти до висновку про неможливість запобіганню ризику, передбаченого п. 1 ч.1. ст. 177 КПК України.

Окрім цього, з 21 грудня 2020 року старший солдат ОСОБА_4 перебуває у розшукових обліках МВС України, як особа, яка переховується від органів влади, однак до теперішнього часу місцезнаходження останнього органами внутрішніх справ не встановлено та невідоме, що також свідчить про свідоме переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, та підтверджує існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1. ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що з 28 січня 2015 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування чим перешкоджає проведенню слідчих дій та прийняттю процесуальних рішень у кримінальному провадженні, що порушує розумність строків проведення досудового розслідування, є наявні підстави вважати існування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також існує наявна імовірність того, що знаходячись на території тимчасово не підконтрольній владі України, маючи досвід військовослужбовця, підозрюваний ОСОБА_4 , може вступити до лав незаконних військових формувань створених на території України, а саме може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також не повертаючись до військової частини, продовжує вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, продовжуючи вчиняти злочин у якому підозрюється, є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи з викладеного та того, що в ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням неможливо запобігти ризикам передбаченим п.1, п.4, п.5 ч.1. ст. 177 КПК України, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення середньої тяжкості, перешкоджає кримінальному провадженню, шляхом його затягуванням, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення у скоєнні якого підозрюється, свідомо переховується від органів досудового розслідування перебуваючи у розшуку, як особа, що переховуються від органів влади, з метою надання можливості органам внутрішніх справ України належним чином виконати свої службові обов`язки, пов`язані із встановленням місця знаходження та доставлянням останнього до органу досудового розслідування, а також тим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

З 2015 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, перешкоджає проведенню слідчих дій та прийняттю процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то на даний час виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Краматорського міського суду Донецької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

26.01.2015 року ОСОБА_4 об`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

28.01.2015 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у державний розшук.

У ході розслідування кримінального провадження зібрано матеріали, що дають підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку викладеним, прокурор просить надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про законність та обґрунтованість клопотання прокурора.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 188, 190, 194 КПК України -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді тримання під вартою, у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Термін дії ухвали до 01 червня 2024 року включно.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у наданні дозволу на затримання.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1