Єдиний унікальний номер 448/1459/23
Провадження № 1-кп/448/54/24
В И Р О К

Іменем України

23.01.2024 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні залу суду м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 22.12.2022р. за №0000375, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дев?ятники Жидачівського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді виконавця робіт будівельної дільниці Стрийського відділення будівельно-монтажних робіт, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

та захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи відповідно до Наказу №31-кс від 21.11.2022 на посаді виконавця робіт будівельної дільниці Стрийського відділення будівельно-монтажних робіт, тобто будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, який згідно з приміткою до ст.368 КК України, є службовою особою та який, згідно посадової інструкції виконроба будівельної дільниці, затвердженої начальником СВБМР УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ОСОБА_6 , серед іншого забезпечує виконання плану будівельно-монтажних робіт, здійснює ведення робіт відповідно до проектів, дотримується встановленої проектами організації робіт технології ведення робіт, систематично здійснює контроль за якістю робіт та якістю поступаючих матеріалів, конструкцій і деталей, здійснює формування бригад, їх кількісний, професійний та кваліфікаційний склад, не допускає надлишкової кількості працюючих на об`єкті, забезпечує виконання робітниками норм виробітку, правильне використання обладнання, механізмів та інструменту, ритмічну роботу дільниці, веде журнали робіт, журнали зварювальних робіт, журнал інструктажу на робочому місці, журнал трьохступеневого контролю, акти прийомки робіт, акти на скриті роботи, акти видачі дозволів на ізоляцію та інше згідно з вимогами будівельних норм і правил, організовує і керує виконанням робіт по нарядах-допусках і відповідно з встановленим порядком (положенням, інструкцією), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та одержання неправомірної вигоди для себе висловив ОСОБА_7 прохання надати йому неправомірну вигоду за надання останньому послуг екскаватора-навантажувача бульдозера із маркуванням УБМР жовтого кольору, н.з. НОМЕР_1 , який, перебуває на балансі Стрийського відділення будівельно-монтажних робіт Філії УБМР Укргазспецбудмонтаж АТ Укргазвидобування, без укладення договору оренди такого, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 17.12.2022, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поблизу свердловини «Боратичі №4» в с.Радохінці, Шегинівської ОТГ, під час розмови із ОСОБА_7 , який звернувся до нього з приводу отримання в оренду спеціальної техніки для виконання земляних робіт, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та одержання неправомірної вигоди для себе повідомив ОСОБА_7 про умови надання в оренду транспортного засобу, який перебуває на балансі Стрийського відділення ВБМР Філії УБМР Укргазспецбудмонтаж АТ Укргазвидобування, спосіб оплати, при цьому, висловив останньому прохання надати йому неправомірну вигоду у вигляді 40000 гривень, за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням свого службового становища, а саме за надання в оренду транспортного засобу, який перебуває на балансі вказаного підприємства, без укладення відповідного договору оренди такого транспортного засобу та офіційної оплати, при цьому усвідомлюючи, що передача у користування такої техніки відбувається шляхом укладення офіційного договору та внесенням коштів на банківські рахунки Стрийського відділення ВБМР Філії УБМР Укргазспецбудмонтаж АТ Укргазвидобування.

В подальшому, 12.01.2023 ОСОБА_3 залучив особу, необізнану з його злочинними умислом, а саме водія бульдозера Стрийського відділення ВБМР Філії УБМР Укргазспецбудмонтаж АТ Укргазвидобування ОСОБА_8 , який мав виконувати земляні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером: :12:00:0224, яка розташована в с.Радохінці, Шегинської ОТГ, екскаватором-навантажувачем бульдозером із маркуванням УБМР жовтого кольору із н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на балансі Стрийського відділення ВБМР Філії УБМР Укргазспецбудмонтаж АТ Укргазвидобування та отримати грошові кошти від ОСОБА_7 , в сумі, яку ОСОБА_3 попередньо просив надати як неправомірну вигоду.

Після цього, 25.01.2023 о 13.00 год. ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_3 , перебуваючи на земельній ділянці за кадастровим номером: :12:00:0224, котра розташована в с.Радохінці, Шегинської ОТГ, під час розмови із ОСОБА_7 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 10 000 гривень, як неправомірну вигоду, про яку просив ОСОБА_3 , за надання послуг екскаватором-навантажувачем бульдозером із маркуванням УБМР жовтого кольору із н.з. НОМЕР_1 з оброблення земельної ділянки, без укладання договору оренди, який перебуває на балансі Стрийського відділення ВБМР Філії УБМР Укргазспецбудмонтаж АТ Укргазвидобування.

В подальшому, 25.01.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи у одному із номерів готелю «Міраж», що знаходиться за адресою: м.Судова Вишня, вул.Загороди, буд.205-В, Мостиський район, Львівська область, продовжуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення отримав від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди в сумі 4 000 гривень, які останній цього ж дня отримав від ОСОБА_7 за надання послуг екскаватором-навантажувачем бульдозером із маркуванням УБМР жовтого кольору із н.з. НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 10.02.2023, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 повторно надав ОСОБА_8 вказівку про необхідність надання ОСОБА_7 послуг з оброблення земельної ділянки за допомогою екскаватора-навантажувача бульдозера із маркуванням УБМР жовтого кольору із н.з. НОМЕР_1 , без укладання договору оренди, який перебуває на балансі Стрийського відділення ВБМР Філії УБМР Укргазспецбудмонтаж АТ Укргазвидобування та отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , в сумі, яку ОСОБА_3 попередньо просив надати як неправомірну вигоду.

В подальшому, 11.02.2023 близько 12:50 год., ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_3 , перебуваючи на земельній ділянці за кадастровим номером: :12:00:0224, яка розташована в с. Радохінці, Шегинської ОТГ, під час розмови із ОСОБА_7 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 10 000 гривень за надання послуг екскаватором-навантажувачем бульдозером із маркуванням УБМР жовтого кольору із н.з. НОМЕР_1 без укладення відповідного договору та офіційної проплати.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.368 КК України, - прохання надати неправомірну вигоду службовій особі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі. Надав показання, що дійсно надавав послуги ОСОБА_7 , так як останній тривалий час приходив до нього та просив про послуги з оброблення земельної ділянки за допомогою екскаватора-навантажувача бульдозера без укладення будь-якого договору оренди. Зазначив, що вказані послуги надавав ОСОБА_7 тричі, після чого отримував від останнього грошові кошти. У вчиненому щиро розкаюється, усвідомив наслідки своїх дій та відшкодував фірмі кошти вартість надання послуг роботи бульдозера Стрийського ВБМР УБМР «Укргазспецбудмонтаж», просить суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без дослідження доказів, якими підтверджуються встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згідний із встановленими обмеженнями оскарження вироку за результатами розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного - відсутні, жодних клопотань з цього приводу учасниками кримінального провадження не заявлялось.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.368 КК України, оскільки він прохав надати неправомірну вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначив поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом також враховується характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, що обвинувачений ОСОБА_3 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, його (обвинуваченого) стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; його сімейний та матеріальний стан є одружений, його роль у скоєному кримінальному правопорушенні та поведінку до і після вчинення такого,- обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення та готовий нести кримінальну відповідальність. Потерпілий у даному кримінальному провадженні участі не бере.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді Стрийського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 а саме, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання/навчання/роботи, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірність небезпеки для суспільства свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30600 гривень.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Щодо призначення додаткового покарання, суд виходить з вимог п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Враховуючи ту обставину, що вчинення кримінального правопорушення було пов`язане з посадою обвинуваченого ОСОБА_3 , з метою ефективного запобігання вчинення нових корупційних злочинів після відбуття основного покарання, зважаючи на процесуальну поведінку обвинуваченого та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати у якості додаткового покарання позбавлення його права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази у вигляді грошових коштів, а саме: дві банкноти номіналом 500 гривень з наступними серійними номерами: АЕ3542057 та ЕЗ8574901, які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження та належать Управлінню Служби безпеки України у Львівській області, - повернути Управлінню Служби безпеки України у Львівській області.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вищевказаної норми, процесуальні витрати по справі: - згідно акту здачі-приймання висновку експерта №1856-Е витрати на проведення експертизи, які становлять 2389,80 гривень, - слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03.04.2023 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, - до 03.06.2023р. та в подальшому строк дії обов`язків покладених на останнього відповідно до вказаної ухвали слідчого судді продовжувався згідно ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2023р., від 26.07.2023р. - строком на два місяці: до 30.07.2023р. та до 31.08.2023р. відповідно. Після закінчення цього строку, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до суду не звертався, а тому, як вважає суд, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Клопотань стороною обвинувачення щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили заявлено не було та підстав для обрання такого суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1800 (однієї тисячі вісімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 30600 (тридцять тисяч шістсот) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 (один) рік.

Речовий доказ: дві банкноти номіналом по 500 гривень з наступними серійними номерами: АЕ3542057 та ЕЗ8574901, які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження та належать Управлінню Служби безпеки України у Львівській області - повернути Управлінню Служби безпеки України у Львівській області.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи №1856-Е в сумі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 80 коп. - стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1