Справа № 372/6126/23
Провадження № 1-кп-127/24
В И Р О К

іменем України

19 січня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001805 від 03.08.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня-технічна, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 23.07.2023 приблизно о 16:00 год., перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, між ним та ОСОБА_4 , в т.ч. і внаслідок спроби останнього натягнути мотузку на межі земельних ділянок за вказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел спрямований на вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_4 , тобто на спричинення шкоди здоров`ю іншій особі, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_6 , взяв в праву руку пластмасовий ящик, вагою близько 7 кг. та підійшовши до ОСОБА_4 наніс ним один удар, який прийшовся на ліву руку останнього, а саме по основі середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті.

Внаслідок удару ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 118 від 08.09.2023 в потерпілого ОСОБА_4 , згідно даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани 5-го пальця лівої кисті, крайового перелому основи середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті, саден лівої гомілки, садна в поперековій ділянці праворуч. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться: комплекс ушкоджень в області 5-го пальця лівої кисті - до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, інші окремо взяті ушкодження - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Потерпілим у справі ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим на його користь 30774 грн. 70 коп. матеріальних збитків, 250000 грн. моральної шкоди, 15000 грн. правової допомоги.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що вину визнає повністю. Цивільний позов потерпілого визнає частково в частині моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Від дачі показів відмовився згідно ст.63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що обвинувачений його рідний брат з яким у них тривалий час існують конфлікти та неприязні стосунки. 23.07.2023 року після обіду він разом з ОСОБА_8 приїхали до АДРЕСА_3 де проживає його матір та брат займається вирощуванням квітів щоб встановити межі земельної ділянки, винесені в натуру спеціалістом раніше. Коли він натягував мотузку, до нього раптовао підскочив брат та наніс удар. Почалася сварка. Коли всі заспокоїлись та він продовжив заплановану роботу до нього знову підскочив брат та наніс декілька ударів, в т.ч. палицею по тілу та пластмасовим ящиком по голові. Закриваючись від вказаного удару він підставив ліву руку. Від ударів впав на землю, з кишені випав мобільний телефон. ОСОБА_8 викликав поліцію та швидку. У зв`язку з отиманням тілесних ушкоджень він звертався до травмпункуту Голосіївського району, проходив обстеження, мав консультацію лікаря ортопеда-травматолога, пройшов курс масажів. Просить позовні вимоги задовольнити повністю. Щодо покарання просив призначити найсуворіше з можливого, оскільки його брат вчинив кримінальне правопорушення щодо нього навмисно, характеризується негативно і зовсім не розкаюється у вчиненому, вибачення у нього не попросив.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що в зазначений в обвинувальному акті час приїхав разом з ОСОБА_4 до с.Підгірці. Коли потерпілий виконував роботу по натягненню мотузки на межі, а він розмовляв з його матір`ю, рапотово вибіг обвинувачений та наніс потерпілому удар. Вони з матір`ю підійшли до них та намагалися вгамувати. В подальшому, коли ОСОБА_4 продовжив заплановану роботу, обвинувачений знову підбіг до нього та почав наносити удари, в т.ч. і пластмасовим ящиком по голові. Потерпілий намагався захиститись та підставив під удар руку, в наслідок чого отримав перелом пальця.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доводиться також і письмовими доказами:

заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 згідно якої 23.07.2023 року близько 16.00 години в АДРЕСА_3 його брат здійснив на нього напад, завдав тілесних ушкоджень;

протоколом прийняття заяви про вчиненне кримінальне правопорушення від 23.07.2023 року згідно якого ОСОБА_4 повідомив, що 23.07.2023 близько 16.00 години він приїхав в АДРЕСА_3 щоб встановити межі для подальшого встановлення паркану. В цей час ОСОБА_6 погрожуючи йому розправою наніс кілька ударів, спричинивши тілесні пошкодження;

довідкою травматологічного пункту Голосіївського району м.Києва №6675 від 23.07.2023 року згідно якої у ОСОБА_4 виявлені забійні садна лівої гомілки, перелом середньої фаланги У пальця лівої кисті, забійна рана У пальця лівої кисті та рекомендовано подальше лікування в поліклініці за місцем проживання;

протоколом проведення слідчого експеременту від 15.08.2023 року за участю ОСОБА_4 згідно якого останній відтворив події 23.07.2023 року щодо нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень в с.Підгірці Обухівського району;

протоколом проведення слідчого експеременту від 15.08.2023 року за участю ОСОБА_8 згідно якого свідок відтворив події 23.07.2023 року щодо нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому в с.Підгірці Обухівського район;у

висновком судово-медичної експертизи №118 від 08.09.2023 року згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани 5-го пальця лівої кисті, крайового перелому основи середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті, саден лівої гомілки, садна в поперековій ділянці праворуч. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться: комплекс ушкоджень в області 5-го пальця лівої кисті - до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, інші окремо взяті ушкодження - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

іншими доказами в сукупності

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд як доказ вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення приймає до уваги покази потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , які узгоджуються з письмовити доказами у даному кримінальному провадженні, є логічними і послідовними.

Крім того, суд приймає до уваги, що крім обвинуваченого потерпілому ніхто тілесних ушкоджень не спричиняв. До конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_4 пошкоджень на видимих ділянках тіла не мав. Суд також приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 , який фактично визнав нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

З пояснень потерпілого, свідка, протоколів слідчих експерементів за їх участю, будь-яких неправомірних дій, які б вимагали самозахисту потерпілим ОСОБА_4 вчинено не було, а відтак у обвинуваченого були відсутні підстави для нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Оцінивши докази, дослідженні у даному кримінальному провадженні, суд дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд згідно ст.65-68 КК України враховує ступінь

тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

Суд виключає зазначену органами досудового розслідування пом`якшуючу покарання обставину, щире каяття, оскільки вважає, що в суді позиція обвинуваченого не була процесуально активною, адже він свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій визнавав формально під тиском зібраних у справі доказів, що не свідчить про критичну оцінку останнього своєї злочинної поведінки.

Відповідно до положень ст.50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, його вік, наявність на утримані неповнолітньої дитини, позитивну характеристику по місцю проживання, ставлення до скоєного, що він вперше притягуються до кримінальної відповідальності, думку потерпілого щодо необхідності призначення суворого покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає доцільним застосування ст.75,76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства.

Щодо цивільного позову ОСОБА_4 то судом встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого потерпілому спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою ОСОБА_6 , порушенням життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступеню вини, глибини страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода на користь потерпілого в розмірі 30000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Позов потерпілого в частині матеріальної шкоди доказово обгрунтований замовленнями МЛ «Діла» №993677415, №993578844 від 09.08.2023 року; рахунками-актами ТОВ «Клініка Денис» УЗД 11150 від 09.08.2023 року та консультація лікаря ортопеда-травматолога 10796 від 08.08.2023; квитанціями про оплату вказаних послуг; рахунком-актом №0373 від 18.09.2023 року та квитанцією про оплату масажів в Beauty Time. Вказані витрати здійсненні потерпілим на власний розсуд та за власним бажанням. Належних та допустимих доказів щодо показань, які були б необхідними для вказаних витрат і лежали в прямому причинному зв`язку із неправомірними діями обвинуваченого потерпілим суду не надано. Такі витарти заперечуються обвинуваченим, а тому позов в частині їх відшкодування не підлягає задоволенню.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд зважаючи, що адвокат надавав правову допомогу потерпілому під час розгляду кримінального провадження, виходячи з розумності розміру витрат на правову допомогу, з врахуванням складності справи та фінансового стану учасників розгляду задовольняє вимоги потерпілого в цій частині частково.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Обухівський районний відділ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 30000 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу, а всього стягнути 35000 грн.

Речові докази: документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку та будинок, що розташовані в АДРЕСА_3 договір дарування від 13.06.2023 року на 4 аркушах; витяг з Державного реєстру речових прав №335514833 від 13.06.2023 року на 1 аркуші; договір дарування від 08.06.2023 на 4 аркушах; витяг з Державного реєстру речових прав №335091660 від 08.06.2023 на 2 аркушах; DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1