Провадження № 1-кп/638/1778/23
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

судді - ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001773 від 13.07.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дзержинським районним судом м. Харкова здійснюється судове провадження кримінального провадження №0001773 від 13.07.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

На думку прокурора обвинувачений може переховуватись від суду у зв`язку із суворістю покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, а також враховуючи обставини вчинення злочину може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, причетність до вчинення злочину підтверджується показаннями свідків, місця мешкання свідків, потерпілих, та родичів відомі обвинуваченому, тому існує ризик фізичного та психологічного впливу на них з метою зміни показань у подальшому на користь обвинуваченого. Крім того, враховуючи обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину є підстави вважати, що останній схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень. З урахуванням доведеності обґрунтованого обвинувачення та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України прокурор вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримала вказане клопотання, просила суд його задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб без можливості внесення застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти вказаного клопотання. Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Суд, заслухавши доводи прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2023 обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, ухвалою суду від 15.09.2023 продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 жовтня 2023 року та ухвалою суду від 19.10.2023 продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.8, ч.1, ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколів до неї передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, вплив на свідків, з огляду на наступне.

Підставою застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити зазначені вище дії.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі. Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, може сприяти переховуванню обвинуваченим від суду.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів» в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Крім того, суд також враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, відсутність офіційного місця роботи та стабільного доходу у ОСОБА_6 , дані, які характеризують його особу, відсутність міцних соціальних зв`язків, що свідчать про можливість обвинуваченим вчинити інші кримінальні правопорушення. Судовий розгляд по справі ще не розпочався, тому існує ймовірність, що обвинувачений може чинити вплив на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, на думку суду існуючи ризики такого ступеню дійсності, що запобігти їм неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення щодо злочину, який спричинив загибель двох людей, згідно з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст.183, 177, 194, 314-317, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів до 27 січня 2024 року включно без права внесення застави.

Строк дії ухвали в частині продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 27.01.2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та направити Державній установі "Харківський Слідчий Ізолятор" для відома і виконання.

Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, може оскаржити в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_9

Суддя ОСОБА_3