КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника

потерпілої - ОСОБА_8

представника потерпілої - ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0003748 стосовно -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яхни, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року кримінальне провадження №0003748 від 30.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

На вказану ухвалу прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що закриття кримінального провадження з підстав п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише під час підготовчого судового засідання, однак за результатами підготовчого судового засідання було прийнято рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003748 від 30.12.2021 року, яке підсудне Дніпровському районному суду м. Києва і не зважаючи на заявлене клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд зазначив, що підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні не вбачається.

У подальшому, під час судового розгляду будь-яких клопотань про закриття кримінального провадження від учасників не надходило, проте суд першої інстанції після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, самостійно зазначив про необхідність розгляду клопотання, поданого під час підготовчого судового засідання та за результатом розгляду цього клопотання ухвалив рішення про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що на думку прокурора порушує принципи змагальності та рівності, які є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та КПК України.

Крім того наголошує, що суд безпідставно не взяв до уваги постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 02.03.2022 року про зупинення досудового розслідування, оскільки рішення про скасування вказаної постанови слідчим суддею чи судом не приймалось, що вказує на відсутність підстав для обчислення строку досудового розслідування без врахування строку зупинення досудового розслідування.

Також зазначає, що посилання суду в оскаржуваній ухвалі на правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 26.05.2020 року у справі №556/1381/18, який дійшов висновку, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу та аналогічну позицію, викладену в ухвалі від 26.05.2020 року у справі №712/6375/18, є помилковим, оскільки у зазначених рішеннях судом не приймалось рішення щодо віднесення або не віднесення до строку досудового розслідування строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування.

Вважає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд прийняв рішення про застосування приписів п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у формі ухвали після завершення дослідження доказів у судовому засіданні без клопотання будь кого зі сторін про таке закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів на підтримку поданої апеляційної скарги; пояснення законного представника та представника потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обгрунтованість судового рішення; перевіривши матеріали кримінального провадження №0003748 стосовно ОСОБА_12 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 372 КПК України регламентує вимоги закону щодо змісту ухвали суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції цих вимог кримінального процесуального закону не порушив.

Пунктом п`ятим частини першої ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією з яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбаченому КПК України.

Процесуальними підставами для закриття кримінального провадження визначеними у ст. 284 КПК України є, зокрема закінчення строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (п.10 ч.1 ст. 284 КПК України).

Вирішуючи питання за клопотанням сторони захисту про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав визначених у пункті 10 частини 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції зазначив наступне.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і цього ж дня підозрюваного та його захисника повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів справи ( т.2 а. с. 98).

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не продовжувався.

В той же день, а саме 18.02.2022 року старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 286 КК України, який затверджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ( т. 2 а. с. 99-102).

Постановою слідчого від 02.03.2022 року ОСОБА_12 було оголошено у розшук (т.1 а. с. 138-139).

Вказана постанова слідчого з додатками була відкрита стороні захисту лише 27.06.2022 року (т. 1 а. с. 163).

Постановою слідчого від 02.03.2022 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинене згідно п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України ( т.1 а. с. 131-133) та відновлено постановою від 29.04.2022 року через необхідність проведення додаткових слідчих дій (т. 1 а. с. 134-135).

У цей же день - 29.04.2022 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

02.05.2022 року сторона захисту підтвердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

02.05.2022 року слідчим було складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 286 КК України та затверджено прокурором.

10.05.2022 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_12 надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва ( т. 1 а. с. 11).

У суді першої інстанції прокурор заперечував проти закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 та на підтвердження своєї позиції надав суду постанову слідчого від 02.03.2022 року про оголошення розшуку підозрюваного, підставою для винесення якої стало те, що 24.02.2022 року підозрюваний ОСОБА_12 не прибув для виконання вимог ст. 293 КПК України, а також постанову від 30.05.2022 року про уточнення постанови від 02.03.2022 року про зупинення досудового розслідування, з якою сторони кримінального провадження ознайомились 31.05.2022 року.

Крім того, вказана постанова з додатками була надана для ознайомлення сторонам кримінального провадження лише 27.06.2022 року, тобто на стадії судового розгляду в суді першої інстанції.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 281 КПК України, суд першої інстанції зазначив, що цією постановою слідчого від 02.03.2022 року було оголошено розшук підозрюваного, якою досудове розслідування не зупинялось, а було зупинене прокурором згідно постанови від 02.03.2022 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України ( т. 1 а. с. 131-133), тобто неіснуючої станом на 02.03.2022 року норми КПК України, оскільки зміни до ч. 1 ст. 280 та ст. 615 КПК України, які передбачають підстави зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру (наявні об"єктивні обставини, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану), станом на 02.03.2022 року ще не були прийнятті.

Оцінюючи надану прокурором вже в ході судового розгляду, після відповідного клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, постанову від 30 травня 2022 року про уточнення постанови від 02.03.2022 року про зупинення досудового розслідування, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що вказаною постановою фактично повністю змінена мотивувальна та резолютивна частини цієї постанови, тобто у порушення ч. 5 ст. 110 КПК України прокурором було змінено зміст прийнятого процесуального рішення та замість посилання на п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України прокурор послався на ч. 1 ст. 280 КПК України, вказавши вважати правильним: "досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003748 від 30.12.2021 року відносно ОСОБА_12 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - зупинити у зв"язку з розшуком підозрюваного".

При цьому, суд вірно зауважив, що постанова про уточнення постанови від 02.03.2022 року про зупинення досудового розслідування у зв"язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_12 була винесена прокурором 30.05.2022 року, тобто вже після відновлення досудового розслідування, яке мало місце 29 квітня 2022 року та після закінчення досудового розслідування і надходження обвинувального акту стосовно ОСОБА_12 10.05.2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду, а отже сторона захисту була позбавлена можливості оскаржити цю постанову відповідно до положень ст. 303 КПК України.

На підтвердження наведеного у судовому рішенні висновку суду першої інстанції також свідчить і той факт, що доданий до обвинувального акту стосовно ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації про прийняття процесуального рішення про розшук останнього, а також той факт, що вказана постанова про оголошення позшуку підозрюваного від 02.03.2022 року (т. 1 а. с. 138-139) з додатками надійшла на адресу Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, згідно вхідної реєстрації, лише 14.06.2022 року за № 2071-22 ( т. 1 а. с. 137) та була відкрита стороні захисту 27.06.2022 року ( т. 1 а. с. 163).

Крім того, суд обгрунтовано зазначив, що у зв"язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України від від 16.11.2022 року № 2738-IX продовжено строк дії воєнного стану з 21.11.2022 року строком на 90 діб, а тому деякі прокурори були змушені змінити свою "дислокацію", проте у вказаному кримінальному провадженні, ще до військової агресії РФ проти України, прокурору, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема на те, що 18.02.2022 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру, залишалось лише виконати вимоги ст. 293 КПК України до 18 квітня 2022 року або винести вмотивовану постанову про зупинення досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 280 КПК України ( в редакції Закону України № 2201- IX від 14.04.22 року) та вимог передбачених ст. 615 КПК України ( в редакції Закону України № 2111- IX, який набув чинності 08.03.2022 року).

Апеляційні твердження прокурора про те, що суд безпідставно не взяв до уваги постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 02.03.2022 року про зупинення досудового розслідування, яка не була скасована слідчим суддею, що вказує на відсутність підстав для обчислення строку досудового розслідування без врахування строку зупинення досудового розслідування, колегія суддів вважає не переконливими та з огляду на наведені в оскаржуваному судовому рішенні обставини, які вказують на те, що зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003748 стосовно ОСОБА_12 , як вірно зазначив суд першої інстанції, відбувалось з грубими та системними порушеннями вимог КПК України, про що свідчить той факт, що вище згадувана постанова прокурора від 02.03.2022 року, якою нібито було зупинене досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на підставі п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України, тобто на підставі процесуальної норми закону, яка не існувала на час винесення цієї постанови, а постанова прокурора про уточнення цієї постанови від 02.03.2022 року про зупинення досудового розслідування у зв"язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_12 була винесена лише 30.05.2022 року і сторона захисту була позбавлена можливості її оскаржити до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, а тому суд дійшов обгрунтованого висновку, що фактично досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003748 від 30.12.2021 року стосовно ОСОБА_12 тривало, а сама по собі наявність постанови про зупинення досудового розслідування не свідчить про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинялось в порядку, передбаченому ст. 280 КПК України, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що строк з дня винесення прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_14 постанови від 02.03.2022 року про зупинення досудового розслідування до 29.04.2022 року, тобто до дня відновлення досудового розслідування, включаються у строки досудового розслідування, а відтак дійшов висновку, що прокурор звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з обвинувальним актом 10.05.2022 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, оскільки кінцевим строком досудового розслідування є 18.04.2022 року і цей строк в установленому законом порядку органом досудового розслідування не був продовжений.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд не дотримався процесуальної форми розгляду провадження, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки прийняв рішення про закриття кримінального провадження не в підготовчому судовому засіданні, коли сторона захисту заявила клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 , а вже під час судового розгляду після завершення дослідження доказів у судовому засіданні та без клопотання будь кого зі сторін про таке закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у підготовчому судовому засіданні суд вирішив приєднати до матеріалів кримінального провадження клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та вирішити його на стадії судового розгляду, а тому при вирішенні питання щодо необхідності закриття кримінального провадження під час судового розгляду, а не на стадії підготовчого провадження, суд обгрунтовано керувався правовими позиціями Верховного Суду, вкладеними у постанові від 26.05.2020 року у справі № 556/1381/18 про те, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу ( до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті).

Даних про те, що питання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України суд вирішив видалившись до нарадчої кімнати для постановлення рішення по суті, матеріали кримінального провадження не містять, а тому доводи апеляційної скарги прокурора і в цій частині є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києвавід 18 січня 2023 рокупро закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2023року, якою кримінальне провадження №0003748 від 30.12.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3