Справа № 182/5089/23
Провадження № 1-кп/0182/1047/2023
У Х В А Л А

Іменем України

17.11.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 від 27.07.2023 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000885 від 27.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України. Стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 листопада 2023 року..

Потерпіла ОСОБА_6 в судове не з`явилась.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого на строк не більше двох місяців, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

У справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Суд враховує такі ризики, як можливість ухилитися від суду, оскільки ОСОБА_3 позбавив життя свою дружину, вчинивши цей злочин за місцем свого постійного мешкання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Після чого проявив неадекватну поведінку по відношенню до сусідів. Свідками у справі є особи, з якими обвинувачений особисто знайомий і йому відоме місце їх проживання, що вказує на наявність такого ризику як можливість впливу на свідків і потерпілу у кримінальному провадженні з метою спонукати їх до зміни показів. Злочин, який інкримінується обвинуваченому, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином і, у разі доведеності його провини у вчиненні зазначеного злочину, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що є свідомим для обвинуваченого і що може спонукати його до ухилення від суду в подальшому.

ОСОБА_3 на момент вчинення злочину був мобілізованою особою у лавах ЗСУ і враховуючи наявність в країні військового стану, обвинувачений зможе безперешкодно ухилитися від явки до суду в подальшому, що унеможливить розгляд справи по суті. Враховуючи викладене, тримання обвинуваченого під вартою на даній стадії судового розгляду є дієвим запобіжним заходом, який гарантуватиме його належну процесуальну поведінку.

Розмір застави стосовно обвинуваченого не визначався і підстави для його визначення на теперішній час вістуні.

Керуючись ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, тобто до 16 січня 2024 року.

Копію ухвали направити для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 та начальнику ДУВП (4) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1