Справа № 367/911/24
Провадження №1-кс/367/166/2024
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 24.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, в якому прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 просить накласти арешт на приватний будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:040:0360, власником якого є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення їх власника права розпоряджатися та відчужувати вищезазначене майно.

У клопотанні зазначає, що Слідчим відділенням ВП № 2 Бучанського ГУНП в Київській області, за процесуальним керівництвом Бучанської окружної прокуратури Київської області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за

№ 0000080, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння нерухомим майном, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:040:0360.

Додає, що, 22.01.2024 року невстановлена особа, на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 06.10.2023 року за реєстровим №488, яка діяла в інтересах ОСОБА_6 (паспорт серія НОМЕР_1 виданий 07.05.2014 року Баришівським РС Управління ДМС України в Київській області), здійснила правочин, а саме продаж будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0360. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №362971272 встановлено, що право власності на будинок АДРЕСА_1 , зареєстроване 22.01.2024 року за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу № 16, посвідченим приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 .

Прокурор наголошує, що у ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 має у власності приватний будинок, який він отримав у спадок та який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який у 2022 році, внаслідок артилерійських обстрілів під час повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, був частково пошкоджений. Протягом 2022-2023 року ОСОБА_7 самостійно здійснював відновлення вказаного будинку та займався оформленням документів, для отримання грошової компенсації за пошкодження майна. На початку травня 2023 року, в черговий раз ОСОБА_7 , поїхав до смт. Гостомель для здійснення оформлення документів та познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_8 та жінкою на ім`я ОСОБА_9 , які запропонували йому допомогти в здійсненні оформлення документів на отримання грошової компенсації від держави на відновлення пошкодженого майна. З цією метою, останні запропонували ОСОБА_7 переїхати на орендовану квартиру, де ОСОБА_9 , забрала у ОСОБА_7 особисті документі, зокрема паспорт, картка платників податків, документи, що підтверджують право власні на будинок, нібито для оформлення необхідних документів для отримання грошової компенсації від держави на відновлення пошкодженого майна. Протягом декількох місяців, ОСОБА_8 , проживаючи разом із ОСОБА_7 , забороняв останньому уїжджати з м. Ірпінь при цьому постійно зловживаючи алкоголем. В жовтня 2023 року ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_7 , що необхідно підписати доручення на ім`я ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_7 захворів та не зможе самостійно здійснювати оформлення документів про отримання грошової компенсації за пошкоджене майно. Проте, після підписання вказаного доручення, відношення до ОСОБА_7 змінилось, та останній на початку січня 2024 року уїхав до своєї дружини в Білоцерківський район Київської області. Таким чином, ОСОБА_7 обманим шляхом підписав доручення на ім`я ОСОБА_10 та жодних грошових коштів за продажу будинку не отримував. Крім того, відповідно до показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що у власності її чоловіка- ОСОБА_7 є будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який у 2022 році, внаслідок артилерійських обстрілів під час повномасштабного вторгнення військ російської федерації був частково пошкоджений. Протягом 2022 року ОСОБА_7 самостійно здійснював відновлення вказаного будинку та займався оформленням документів, для отримання грошової компенсації за пошкодження майна. Напочатку травня 2023 року в черговий раз ОСОБА_7 поїхав до смт. Гостомель для здійснення оформлення документів та з початку червня 2023 року перестав виходити на зв`язок. В кінці червня 2023 року на телефонний дзвінок, за номером телефону який належить її чоловіку, відповів невідомий чоловік, який повідомив, що ОСОБА_7 помер та похований в м. Буча. Про те, 09.01.2024 року ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, про те, що він перебуває в м. Ірпінь та проживає на орендованій квартирі з наглядно знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_8 та яку винаймає для них жінка на ім`я ОСОБА_9 . Також ОСОБА_6 повідомив, що вказана жінка відправляють його на лікування в Німеччину, в обмін на його будинок, та що він вже підписав доручення на ім`я ОСОБА_10 (яка є невісткою ОСОБА_9 ), на право здійснення правочинів від його імені з належним йому будинком.

Зазначає, що з урахуванням того, що будинок став предметом вчинення злочину, на підставі ст. 98 КПК України, слідчим 25.01.2024 прийнято рішення про визнання речовим доказом визнаний речовим доказом будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0360.

Прокурор зазначає, що у даному випадку на зазначений будинок та земельну ділянку, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його передачі, відчуження.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, перелік і види майна, що належить арештувати: приватний будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0360.

Стверджує, що в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

У судове засідання прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не з`явився, прокурор з групи прокурорів подав заяву в якій просив розглянути клопотання без участі прокурора, клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000080 від 24.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як видно із матеріалів, доданих до клопотання, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка від 24.01.2024), право власності на будинок АДРЕСА_1 , зареєстроване 22.01.2024 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 16 від 22.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 .

Постановою слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 25.01.2024, земельну ділянку з кадастровим номером: :01:040:0360 та розташований на ній будинок садибного типу, що знаходиться за по АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000080 від 24.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Оскільки приватний будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером: :01:040:0360, власником якого є ОСОБА_4 , про накладення арешту на які просить прокурор, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, існує загроза його перетворення та передачі, були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на приватний будинок та земельну ділянку шляхом тимчасового позбавлення їх власника права на відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 24.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на приватний будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:040:0360, власником якого є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення їх власника права розпоряджатися та відчужувати вищезазначене майно.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1