Справа № 569/8786/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в місті Рівне кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001190 від 02.10.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, українеця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний момент перебуває в ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, буд.91, раніше неодноразово судимого,

07.10.2020 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

05.01.2021 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі;

24.02.2021 Котелевським районним судом Полтавської області ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.357,ч.3 ст.357 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;

06.05.2021 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 4 місяці позбавлення волі;

26.08.2021Зіньківським районним судом Полтавської області зач.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі;

20.10.2021 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до остаточного покарання у виді 3 років позбавлення волі;

10.05.2022 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 9 місяців позбавлення волі;

11.08.2022 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

02.10.2020 в період часу з 12 год. 00 хв. по 14 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в дошкільному навчальному закладі №7, що розташований по вул. Боярка, буд.42 в м. Рівне, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, із сумки, яка знаходилася у шафі в коридорі, викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 100 доларів США, вартістю 2833,43 гривень згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.10.2020, та 350 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 3183,43 гривень.

Крім цього, 13.10.2020 близько 15 год. 55 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу ТЦ «Галерея Прем`єр», що по вул. Поштова, буд.2 в м. Рівне, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із лавки жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 9500 гривень та інші речі, які не становлять майнової цінності для потерпілої, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 9500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 суду показав, що 02.10.2020 перебуваючи біля садочка по вул. Боярка, буд.42 в м. Рівне, із сумки, яка знаходилася у шафі в коридорі, викрав гаманець, в якому знаходилися гроші. Крім цього, перебуваючи поблизу ТЦ «Галерея Прем`єр», що по вул. Поштова, буд.2 в м. Рівне, викрав із лавки жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходилися гроші. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила в заяві, що майнова шкода їй не відшкодована, однак цивільний позов до обвинуваченого не подаватиме. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила в заяві, що майнова шкода їй відшкодована повністю та претензій до обвинуваченого не має. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень. Також те, що обвинувачений на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на даний момент перебуває в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», раніше неодноразово судимий.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання не встановлено; у відповідності зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Приймаючи до уваги обставини справи, оскільки виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. ст. 69, 69-1,75 КК України суд не вбачає.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2022, за ч.2 ст.185 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 70 КК України.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Судові витрати у справі за проведення судових експертиз відсутні.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2022, та призначити остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_4 , а саме з 30.11.2020.

В строк відбування покарання зарахувати повністю покарання, відбуте за попередніми вироками.

Речові докази три оптичні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1