Єдиний унікальний номер 205/735/24
1-кп/205/642/24
У Х В А Л А

про призначення до розгляду

22 січня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в місті Дніпро обвинувальний акт в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001799 складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0001799 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Сторони кримінального провадження проти призначення судового розгляду не заперечували.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши у нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду міста Дніпра відповідно до ст.ст. 32, 33, 34 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не має.

Обвинувальний акт, затверджений прокурором, складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

Угода в даному кримінальному провадженні станом на день проведення підготовчого судового засідання, не укладалась.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового слідства, відносно ОСОБА_3 не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Дніпра або території України. Одночасно зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке чинним кримінальним законодавством України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Будучи раніше не судимим, проте добре обізнаним щодо можливих правових наслідків покарання за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_3 , може переховуватися від суду, адже не має наявних соціальних важелів впливу, що можуть його стримати. Зазначила, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на встановлених та допитаних свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни змісту їх показань на свою користь, оскільки будь-які зафіксовані в протоколах допитів показання свідків які були ними дані слідчому чи прокурору під час досудового розслідування, не мають для суду жодного правового значення. Так, не виключено, що ОСОБА_3 у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може скоїти відносно свідків злочини, з метою незаконного впливу на останніх. Крім того, його бояться сусіди, які неодноразово про це стверджували.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строків тримання під вартою, оскільки вважає, що стороною обвинувачення не доведено його провини, а тому взагалі відсутні підстави для тримання його під вартою. Вважає, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити його процесуальну поведінку. Також пояснив, що він є військовим, і на теперішній час готов продовжувати нести військову службу на передовій.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки його підзахисний має постійне місце проживання та розуміння наслідків ухилення від явки до суду, а тому вважає що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року, відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 січня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України ,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Так, відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи клопотання, суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Обвинувачений є військовослужбовцем, та несе службу у місці віддаленому від місця розташування суду, що з об`єктивних причин може ускладнити виклик та прибуття обвинуваченого до суду. При цьому ОСОБА_3 у зв`язку з несення служби має доступ до зброї , що в свою чергу створює додатковий ризик летальності відповідно до п.12 ч.1 ст. 178 КПК України. Також суд враховує, що кримінальне провадження знаходиться на підготовчій стадії судового розгляду, матеріали справи в судовому засіданні ще не досліджені, свідки не допитані. Більшість свідків кримінального провадження проживають в одному будинку з обвинуваченим, що є суттєвим фактором, який підвищує ризик впливу на них. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи можливість отримання покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому як додаткову обставину на підтвердження ризику переховування, суд враховує введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вказане свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України а саме переховування від суду та вплив на свідків. Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням строку у межах шестидесяти днів.

На підставі ч. 3,4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне розмір застави не обирати, оскільки, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , пов`язаний із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 183, 199, 217, 314-317 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001799 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят діб тобто до 21 березня 2024 року.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України призначити до судового розгляду на 29 січня 2024 року о 13-00 годині.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Суддя: