Справа №295/921/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В :

19.01.2024 засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення.

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає заяву у його відсутність.

Прокурор заяву засудженого підтримав.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 81 К України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 16.11.2020 Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 місяця арешту.

12.02.2021 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 357 ч. 1, 185 ч. 2, 70, 70 ч. 4 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі. Зараховано в строк фактично відбуте покарання за вироком від 16.11.2020 року, з розрахунку один день арешту за два дні обмеження волі.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.03.2021 за ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4, 72 КК України засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 13.11.2020 року.

Початок строку: 13.11.2020. Кінець строку: 13.05.2025.

Встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину.

Як вбачається із характеристики, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі з 13.11.2020.

За час тримання в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, допустив одне порушення режиму тримання та був поміщений до ДІЗО, заохочень не мав.

Починаючи з 15.08.2021 року відбував міру покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 23.02.2022 року відбував міру покарання в ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20)», за час тримання характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

Надалі з 20.04.2022 року відбував міру покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 06.09.2022 року відбуває міру покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За період відбування покарання характеризується позитивно, режим тримання не порушує, має три заохочення, стягнень не має. Був працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться сумлінно. Змінні завдання виконує вчасно та якісно. Приймає активну участь у роботах з благоустрою відділення. Засуджений відвідує заходи виховного та профілактичного характеру та робить для себе належні висновки. За характером активний, вимогливий, демонстративний. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд та завжди використовує їх за призначенням. Відповідно до ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Вину у вчиненому злочині визнає, зі слів розкаюється.

За формальними ознаками застосуванню ст. 81 Кримінального кодексу України підлягає після 13.11.2023.

10.03.2023 на спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ст. 82 Кримінального кодексу України.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», засуджений ОСОБА_4 має три заохочення та одне стягнення.

Відповідно до довідки посадової особи ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» невідбутий строк покарання ОСОБА_4 складає 1 (один) рік 3 (три) місяці 18 (вісімнадцять) днів.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд вважає, що засуджений, який при відбуванні покарання має значну кількість заохочень, мав лише одне стягнення, яке на даний час погашене, позитивно характеризується, працював на виробництві установи, тобто своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково від відбування покарання.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви засудженого та застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.03.2021 умовно-достроково на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці 18 (вісімнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1