Справа № 446/2888/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 за №0000226 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді старшого оператора радіолокаційної станції окремого радіолокаційного взводу в званні «старший сержант», одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в 2016 році, більш точної дати та часу судом не встановлено, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного придбання та зберігання бойових припасів, під час перебування у службовому відрядженні в смт. Чогар Генічеського району, Херсонської області, придбав боєприпаси до бойової (військової) нарізної вогнепальної зброю, а саме: гвинтівкові патрони кал. 7, 62 мм (7, 62х54R ) до гвинтівки Мосіна в кількості 360 шт та 140 проміжних патрони кал. 5,45 мм (5,45х39мм) до автомата Калашникова, таким чином незаконно придбав їх, знаючи, що вони виключені із вільного обігу.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на придбання вказаних патронів, придбав боєприпаси, та, розуміючи протиправність своїх дій та маючи реальну можливість добровільно видати боєприпаси органам влади, цього не зробив, а незаконно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, почав зберігати незаконно-придбані боєприпаси по місцю свого проживання, а саме на горищі господарської будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, де в подальшому, в ході проведення працівниками відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області обшуку в період часу з 12.57 год. по 13.57 год. 11 жовтня 2023 року житлових, гаражних, господарських та підсобних приміщеннях, за місцем проживання ОСОБА_4 , останньому було запропоновано видати зазначені в ухвалі бойові припаси, вибухові пристрої, на що він на горищі господарської будівлі видав господарський мішок, в якому знаходилась обмотано клейкою стрічкою коробка, в якій було виявлено та вилучено вказані боєприпаси до бойової (військової) нарізної вогнепальної зброю, а саме: гвинтівкові патрони кал. 7, 62 мм (7, 62х54R ) до гвинтівки Мосіна в кількості 360 шт та 140 проміжних патрони кал. 5,45 мм (5,45х39мм) до автомата Калишникова, які є патронами промислового виготовлення болгарського виробництва та виробництва СРСР, призначені та придатні для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся і свою вину визнав повністю у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Зокрема пояснив, що у 2016 проходив службу в добровольчому батальйоні "Батьківщина" в смт. Чогар, де зокрема проходили навчання зі стрільби. На території, де проходили стрільбища були окопи, у яких були відповідні місця для зберігання зброї. Так, побачивши в окопі патрони до вогнепальної зброю та знаючи, що вони виключені із вільного обігу, він вирішив забрати їх собі. Після цього, він перевіз патрони до батьків у Миколаївську область, а коли придбав будинок у с. Верени, то перемістив їх сюди. Вказує, що зберігав патрони у зв`язку з воєнними подіями у державі, оскільки потрібно бути готовим до всього. Також вказує, що на даний час він проходить службу у військовій частині, де йому видано вогнепальну зброю, автомат Калашникова і ці патрони підходять до такої зброї. Однак, в ході проведення працівниками поліції у його помешканні обшуку, він добровільно видав вказані патрони.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали справи щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України - придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді старшого оператора радіолокаційної станції окремого радіолокаційного взводу в званні «старший сержант», одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психолога та нарколога не перебуває.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно обрати в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який щиро розкаявся, його негативне ставлення до вчиненого, готовність понести заслужене покарання, позитивну характеристику за місцем проживання, те що він раніше не судимий, наявність пом`якшуючих покарання обставини, та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та його перевиховання без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. При цьому суд дійшов переконання, що за таких умов буде досягнута мета покарання і таке покарання зможе запобігти вчиненню ним в подальшому інших кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у сумі 2390,00 грн. за проведення судової балістичної експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Речові докази по справі необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.10.2023 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.10.2023, на 500 предметів схожих на бойові припаси (патрони), з яких 321 предмет довжиною 77 мм з смугою сірого кольору, 30 предметів довжиною 77 мм з смугою зеленого кольору, 140 предметів довжиною 56 мм та 9 предметів довжиною 56 мм з смугою зеленого кольору - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази: 500 предметів схожих на бойові припаси (патрони), з яких 321 предмет довжиною 77 мм з смугою сірого кольору, 30 предметів довжиною 77 мм з смугою зеленого кольору, 140 предметів довжиною 56 мм та 9 предметів довжиною 56 мм з смугою зеленого кольору - повернути військовій частині НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової балістичної експертизи в розмірі 2390,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено 19.01.2024.

Суддя ОСОБА_1