Єдиний унікальний номер справи 333/1540/22
Номер провадження 1-кс/333/562/24
УХВАЛА

іменем України

16 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №333/1540/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2024 року до Комунарського районного суду міста Запоріжжя від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про відвід судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №333/1540/22. В обґрунтування заяви зазначено, що під час судового засідання 05 лютого 2024 року судом було прийнято рішення про відкладення (перенесення) судового засідання для виклику в наступне судове засідання потерпілої та її законного представника для встановлення (підтвердження) її особи, місця їх перебування та вирішення низки процесуальних питань подання цивільного позову, повноваження представника, арешту майна обвинуваченого, їх ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та інше. Під час судового засідання, 08 лютого 2024 року потерпіла та її законний представник не з`явились в судове засідання, місце свого знаходження та причини неявки не повідомили, на телефоні виклики прокурора та представника не відповідають. Всупереч зазначеному, суд не поставив на обговорення питання, щодо подальшої можливості проведення судового засідання за відсутності потерпілої та її законного представника, не розглянув клопотання захисника про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою потерпілого та її представника, порушив процедуру проведення судового засідання. У зв`язку з чим захисником обвинуваченого було заявлено відвід головуючому судді.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали заявлений відвід, з доводів зазначених у ньому. Також, зазначили, що головуючим суддею було неодноразово порушено процедуру проведення судового засідання, має упереджене ставлення до обвинуваченого та його захисника.

Суддя ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився, відповідно ч.3 ст.81 КПК України надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти заяви, вважає її безпідставною та не обґрунтованою відповідно до вимог КПК України.

Суд, дослідивши заяву про відвід та надані матеріали, заслухавши пояснення захисника, обвинуваченого,думку прокурора, дослідивши аудіозаписи судових засідань за 05 лютого 2024 року та 08 лютого 2024 року, приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Однак, перевіривши доводи заяви про відвід, суд вважає, що заявлені захисником підстави, щодо упередженості судді ОСОБА_6 , не знайшли свого належного підтвердження.

Суд звертає увагу, що процесуальні порушення які допущені судом при розгляді справи, можуть бути перевірені судом вищої інстанції за результатами оскарження відповідних кінцевих рішень у справі.

Виходячи з наведеного, слід дійти до висновку, що ствердження захисинка, щодо упередженого ставлення судді є його припущенням, яке жодним чином не підтвердилося.

А тому, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення відводу судді ОСОБА_6 немає, а тому заяву слід залишити без задоволення.

Суд вважає за необхідне звернути увагу обвинуваченого та його захисника на наступне, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід суддів, суд бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких з`явлення відводу зазвичай не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №333/1540/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 лютого 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1