Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року у справі за клопотанням засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пиків, Калинівського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого,

засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 на 11 років позбавлення волі, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування періоду з 19 листопада 2020 року по 19 липня 2022 року як строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В поданій апеляційній скарзі засуджений вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з істотним порушенням вимог законів України та кримінальних процесуальних норм щодо положення ч.5 ст.72 КК України.

Вказує, що місцевим судом не було взято до уваги те, що 11 липня 2017 року він був засуджений Луцьким міськрайонним судом Волинської області за злочин, вчинений 12.04.2017 року, що є підставою для застосування положень ч.5 ст.72 КК України, тому кримінальне правопорушення, вчинене 07.10.2017 року було вчинене на час фактично неповністю відбутого покарання у виді громадських робіт. Також зазначає, що остаточне покарання було визначене на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів та сукупністю вироків за покарання, призначені вироком Луцького міськрайонного суду від 10.03.2022 року та вироком Луцького міськрайонного суду від 07.05.2020 року, прийнятим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.01.2020 року, відповідно до якого з 02.01.2020 року щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з наведеним вважає, що увесь час його ув`язнення у кримінальному провадженні №0004750 від 11.10.2017 року, в тому числі з 19.11.2020 року по день набрання вироком законної сили (19.07.2022 року) повинен бути зарахований відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Просить скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення, а саме зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 19 листопада 2020 року по день набрання вироком законної сили (19.07.2022 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за сукупністю вироків та сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до покарання.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, а доводи засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування ним покарання є необгрунтованими та невмотивованими.

Так, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому до строку попереднього ув`язнення включається, зокрема, час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (від 26.11.2015).

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України № 1402-VIII), висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

З матеріалів провадження вбачається, що у клопотанні, яке було вирішене оскаржуваною ухвалою суду, ОСОБА_6 порушував питання про зарахування йому у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з 19.11.2020 року до 19.07.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2022року, за яким ОСОБА_6 відбуває покарання на даний час, останнього засуджено за злочин, вчинений 07 жовтня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, який набув чинності 21 червня 2017 року. Таким чином, зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання у даному кримінальному провадженні підлягає здійсненню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, у даному кримінальному провадженні до засудженого не застосувалось попереднє ув`язнення, оскільки він відбував покарання за попередніми вироками. Вказаний період є строком відбування покарання, а сам факт перебування в установі попереднього ув`язнення не може бути підставою для зарахування цього строку, як про це просить засуджений.

Також вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2022року ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (з урахуванням строку відбуття покарання за вироком від 10.07.2020 року) з 02.01.2020 року по 18.11.2020року.

Даний вирок оскаржувався засудженим в апеляційному та касаційному порядку, однак був залишений без змін, тобто визнаний законним та обґрунтованим.

За таких обставин, суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали судового провадження, проаналізував нормативну базу законодавства України, в результаті чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання засудженого про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст.72 КК України.

Інші доводи засудженого ОСОБА_6 не можуть бути прийняті до уваги як такі, що були вирішені оскаржуваною ухвалою суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними і приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2