Провадження № 1-кп/643/116/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002713 від 29.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, раніше судимого 28.07.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст 15 ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2022, року, приблизно о 06.15 год., більш точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 строком на 90 діб., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , побачив огороджену територію станції технічного обслуговування автомобілів, яка тимчасово не працює, та перебуває у зачиненому стані, де свою діяльність здійснює ФОП « ОСОБА_6 », де в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Надалі ОСОБА_4 , приблизно о 06:30 год. реалізуючи свій злочинний прямий умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник на територію станції технічного обслуговування автомобілів через відчинені ворота, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, де побачив на землі шість автомобільних радіаторів загальною вартістю 350 гривень, які таємно викрав. Далі, ОСОБА_4 направився утримуючи вказані автомобільні радіатори в бік воріт, щоб покинути місце вчинення злочину, однак його злочинні дії були припинені солдатом Збройних сил України ОСОБА_7 , який зупинив ОСОБА_4 з викраденим майном, а саме з шістьма автомобільними радіаторами.

Так, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі та намагався спричинити потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 350 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам скоєння кримінального правопорушення, викладеним у обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення та данні про його особу.

Судом вивчались дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_4 не працює, не одружений, є інвалідом 3 групи, раніше судимий 28.07.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце реєстрації та проживання, у 2016 році проходив лікування в «ХОКПЛ № 3», на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 192 ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі органічного розладу особистості та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, в період часу, якому відповідає правопорушення перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України у межах санкції зазначеної частини статті КК України.

Крім того, вироком від 28.07.2022 Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Арешт накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 підлягає скасуванню.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2022 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання в цьому кримінальному провадженні рахувати з 29.08.2022 року.

Крім того, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 07.04.2022 р. по 28.07.2022 р. за попереднім вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2022 р.

Арешт накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 р. на майно, вилучене 29.08.2022 р. - скасувати.

Речові докази: 6 алюмінієвих автомобільних радіаторів повернути законному володільцю; предмет зовні схожий на ніж з написом «РОМА НЕРЖ», пару рукавиць зеленого кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1