Справа № 755/621/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001960 від 24.12.2023, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Глухівського р-ну, Сумської обл., громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

у с т а н о в и в:

23.12.2023 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де познайомився з малолітнім потерпілим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході спілкування у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою особистого збагачення, а саме мобільним телефоном марки «Редми 9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить малолітньому потерпілому ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, не маючи наміру повертати малолітньому потерпілому ОСОБА_3 мобільний телефон, ОСОБА_2 підійшов до останнього та попросив надати вищевказаний мобільний телефон марки «Редми 9» під приводом здійснення телефонного вихідного дзвінка своєму знайомому. Малолітній ОСОБА_3 , будучи переконаним у тому, що ОСОБА_2 має дійсно намір подзвонити знайомому, не здогадуючись про його протиправні наміри, добровільно передав ОСОБА_2 свій мобільний телефон марки «Редми 9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Заволодівши таким чином мобільним телефоном марки «Редми 9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ОСОБА_2 , відійшовши від потерпілого для здійснення дзвінка та переконавшись, що малолітній ОСОБА_3 не спостерігає за його діями, зник з місця вчинення кримінального проступку, а вказаним майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального проступку ОСОБА_2 завдав малолітньому ОСОБА_3 матеріального збитку на суму 5 058 грн. 90 коп.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд, зокрема, враховуючи, що обвинувачений не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу, в тому числі із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року, натомість вважає за доцільне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді двохсот годин громадських робіт. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Жодних обмежень, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, для призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт, судом не встановлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 190 КК України, ст. ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Редмі 9» з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 , який відповідно до зберігальної розписки від 26.12.2023 передано на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - залишити у володінні власника.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1