У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

18.10.2023 року через підсистему «Електронний суд» до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

Вимоги скарги мотивує тим, що 22.09.2023 року на місцезнаходженням КПП «Вишнє Нємецьке» належний ОСОБА_4 автомобіль марки MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено службовими особами Ужгородського районного відділу поліції на підставі протоколу огляду як такий, стосовно якого в базі Інтерполу за повідомленням органів російської федерації наявна інформація про викрадення.

На момент подання даної скарги відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені; арешт на автомобіль, в порядку, встановленому КПК України, не накладено, автомобіль власнику не повернутий, а тому ініціатор скарги просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області незаконною та зобов`язати слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути автомобіль марки «MERSEDES BENZ GLC 200, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , добросовісному набувачу ОСОБА_4 .

Позиції сторін кримінального провадження.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 не з`явилися. Власником майна ОСОБА_4 подано до суду заяву про розгляд скарги у її відсутності та відсутності її представника.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя враховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого (дізнавача) чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого (дізнавача) чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності скаржника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Отже, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, скаргу можливо розглянути по суті за відсутності скаржника.

Дослідивши матеріали поданої скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

У даному випадку відомості про існування кримінального провадження відсутні, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР відсутні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що вимоги вищевказаної скарги не узгоджуються з переліком, передбаченим ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки не зазначено вимог щодо дій органу досудового розслідування, які можуть бути оскаржені слідчому судді, а інші вимоги заяви не відносяться до предмету розгляду слідчим суддею, оскільки скарга на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна може розглядатися слідчим суддею тільки у випадку внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення та проведення досудового розслідування.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням викладеного, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 26, 303 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - відмовити.

Копію ухвали надіслати скаржнику та її представнику для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.10.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_5