Справа № 405/5789/23
провадження № 1-кс/405/2785/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 02.02.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області підполковник юстиції ОСОБА_6 надійшло клопотання про арешт майна.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000016 від 02.02.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інші невстановлені особи, в тому числі мешканці Кіровоградської області, в складі організованої групи налагодили збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території Кіровоградської області.

20.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.08.2023 проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

1. згорток обмотаний чорною клейкою стрічкою, всередині якого знаходилось 15 поліетиленових пакетів з речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/8004-НЗПРАП від 20.08.2023, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,631 г;

2. мобільний телефон iPhone 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-карткою НОМЕР_3 ;

3. аркуш паперу з рукописними написами;

4. грошові кошти в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США та 50 (п`ятдесят) Євро, здобуті злочинним шляхом;

5. банківська карта Приватбанк НОМЕР_4 ;

6. банківська карта А-Банк НОМЕР_5 ;

7. ковпачок обмотаний чорною клейкою стрічкою зі слідами горіння, який використовувався для вживання наркотичних засобів.

Зазначені речі упаковані згідно правил пакування, опечатано, скріплено підписами понятих, учасників та визнано речовими доказами.

Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Підстави і мета відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

Ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Крім того, ч.1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 цієї статті - арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

20.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що за ступенем тяжкості є тяжким злочином, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За таких обставин є необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_9 , відкритому в акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК» (АТ «А-Банк» , місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11), вул. Набережна Перемоги, буд.50), а саме: НОМЕР_5 .

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вилучене у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку майно необхідно накласти арешт, з метою забезпечення зберігання його як речових доказів та можливої конфіскації майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, зазначив, що вилучені грошові кошти не є заздалегідь ідентифікованими.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що слідчим не доведено, грошові кошти отримані злочинним шляхом, вона належать іншій особі. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, заслухавши слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000016 від 02.02.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інші невстановлені особи, в тому числі мешканці Кіровоградської області, в складі організованої групи налагодили збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території Кіровоградської області.

20.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20.08.2023 слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 18.08.2023 був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: згорток, обмотаний чорною клейкою стрічкою, всередині якого знаходилось 15 поліетиленових пакетів з речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/8004-НЗПРАП від 20.08.2023, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,631 г; мобільний телефон iPhone 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-карткою НОМЕР_3 ; аркуш паперу з рукописними написами; грошові кошти в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США та 50 (п`ятдесят) Євро, здобуті злочинним шляхом; банківська карта Приватбанк НОМЕР_4 ; банківська карта А-Банк НОМЕР_5 ; ковпачок обмотаний чорною клейкою стрічкою зі слідами горіння, який використовувався для вживання наркотичних засобів.

Постановою слідчого від 21.08.2023 зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилучене майно може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення.

Судом встановлено та слідчим доведено, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені згорток обмотаний чорною клейкою стрічкою, всередині якого знаходилось 15 поліетиленових пакетів з речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/8004-НЗПРАП від 20.08.2023, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,631 г; мобільний телефон iPhone 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-карткою НОМЕР_3 ; аркуш паперу з рукописними написами; банківська карта Приватбанк НОМЕР_4 ; банківська карта А-Банк НОМЕР_5 ; ковпачок обмотаний чорною клейкою стрічкою зі слідами горіння, який використовувався для вживання наркотичних засобів, використовувались для вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання про арешт майна слідчим обґрунтовано тим, що тимчасово вилучені речі, документи, які перелічені вище, є речовим доказом, що відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, зазначені у клопотанні згорток обмотаний чорною клейкою стрічкою, всередині якого знаходилось 15 поліетиленових пакетів з речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/8004-НЗПРАП від 20.08.2023, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,631 г; мобільний телефон iPhone 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-карткою НОМЕР_3 ; аркуш паперу з рукописними написами; банківська карта Приватбанк НОМЕР_4 ; банківська карта А-Банк НОМЕР_5 ; ковпачок обмотаний чорною клейкою стрічкою зі слідами горіння, який використовувався для вживання наркотичних засобів, на який слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, що передбачені ст.98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, для встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочинів, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочинів, а незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави арешту майна, можливості використання зазначеного майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що можуть міститися на вилученому мобільному телефоні, могли бути видалені, що може мати доказове значення та стосуватися обставин вчинення злочинів, з огляду на те, що існують достатні підстави вважати про пов`язаність підозрюваного з подіями, у зв`язку з якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, та з урахуванням того, що наявні достатні підстави вважати, що мобільний телефон та банківські картки могли використовуватися підозрюваним під час вчинення злочину, і в них можуть міститися дані, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, мобільний телефон міг використовуватися для комунікації між причетними до вчинення злочину особами під час або після вчинення злочину, з огляду на відповідність мобільного телефону та банківських карток критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення щодо необхідності у накладенні арешту на вказане майно для подальшого проведення огляду за участю спеціаліста, проведення експертного дослідження, та задовольняє клопотання слідчого про арешт майна в цій частині.

Що стосується вимоги клопотання про арешт грошових коштів в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США та 50 (п`ятдесят) Євро, слідчий суддя зазначає, що слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на ці грошові кошти, про які лише формально вказано у клопотанні та в судовому засіданні, що вони здобуті злочинним шляхом. Слідчим не надано доказів, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що ставить під сумнів наявність правової підстави для арешту зазначеного майна.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що грошові кошти у встановленому порядку хоча і визнані органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова в цій частині є формальною, у зв`язку з чим, в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах.

Європейський суд звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Вимога про арешт грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК» (АТ «А-Банк» , місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11), вул. Набережна Перемоги, буд.50), а саме: НОМЕР_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є незрозумілою, оскільки у клопотанні слідчий просить накласти арешт на вилучені речі підозрюваного ОСОБА_4 , а зазначає, що грошові кошти які знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_9 .

Крім того, слідчим не надано доказів того, що грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку і картковий рахунок належать підозрюваному ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно якої, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного королівства); заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь яке невиправдане втручання у право власності державних органів, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого в накладенні арешту на грошові кошти в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США та 50 (п`ятдесят) Євро та грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК» (АТ «А-Банк» , місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11), вул. Набережна Перемоги, буд.50), а саме: НОМЕР_5 .

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 02.02.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 20.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1)згорток обмотаний чорною клейкою стрічкою, всередині якого знаходилось 15 поліетиленових пакетів з речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/8004-НЗПРАП від 20.08.2023, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,631 г;

2)мобільний телефон iPhone 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-карткою НОМЕР_3 ;

3)аркуш паперу з рукописними написами;

4)банківська карта Приватбанк НОМЕР_4 ;

5)банківська карта А-Банк НОМЕР_5 ;

6)ковпачок обмотаний чорною клейкою стрічкою зі слідами горіння, який використовувався для вживання наркотичних засобів, із забороною у користуванні та розпорядженні цим майном.

У накладенні арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку 20.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США та 50 (п`ятдесят) Євро відмовити.

У накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК» (АТ «А-Банк» , місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11), вул. Набережна Перемоги, буд.50), а саме: НОМЕР_5 - відмовити.

Копію ухвали суду негайно після її постановлення вручити слідчому, підозрюваному та захиснику.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі частини тимчасово вилученого майна.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_10