Справа № 204/9125/21
Провадження № 1-кп/204/226/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченої: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, громадянки України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні нікого немаючого, працюючого водієм ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності , передбачені ст. 49 КК України та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки строк закінчився 19 вересня 2022 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника, також просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 , 19 вересня 2021 року приблизно о 13 год. 00 хв. знаходився на перехресті вул. Макарова та вул. Фабрично-заводська у м. Дніпро, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків виник конфлікт з ОСОБА_7 . В ході конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, до кінця, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих неприязнених стосунків, підійшов з лівого боку до потерпілого ОСОБА_7 , який на той момент знаходився за кермом автомобіля ГАЗ «Валдай», номерний знак НОМЕР_1 , та піднявшись на сходинку вказаного автомобіля, схопив потерпілого лівою рукою за одяг та умисно наніс йому не менше трьох ударів кулаком правої руки в область голови, а саме: в область лівого ока, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження, у вигляді синця в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на проекцію зовнішнього кута лівого ока та далі на проекцію нижньої повіки на всьому протязі та частково на проекцію гайморової пазухи ліворуч; в область лобу з лівої сторони, від чого були утворені: два садна в лобній області ліворуч, в проекції зовнішнього кута лівого ока; та в область лівої частини голови за вухом від чого були утворені: внутрішньо - шкіряного крововиливу в завушній області ліворуч волосистої частини голови.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичного експерта № 2541е від 28.09.2021 року, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на проекцію зовнішнього кута лівого ока та далі на проекцію нижньої повіки на всьому протязі та частково на проекцію гайморової пазухи ліворуч; двох саден в лобній області ліворуч, в проекції зовнішнього кута лівого ока; внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області ліворуч волосистої частини голови, які згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).
Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).
На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, що віднесені до кримінального проступку, згідно ст. 12 КК України, а тому строк давності, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено два роки.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке він вчинив 19.09.2021 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з 19 вересня 2021 року.
Враховуючи наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника та обвинуваченого, закінчився дворічний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст. 49 КК України.
Згідно з ч.2 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно неї з цих підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення від обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 є кримінальним проступком, та з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України.
Потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної,моральної шкоди, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.
Звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на певному етапі розгляду кримінального провадження тягне за собою суттєвий правовий наслідок, зокрема щодо розгляду цивільного позову потерпілого.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної,моральної шкоди, а також судові витрати та витрати на правову допомогу підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням позивачеві права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 280, 281, 284, 285, 286, 369, 371, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної,моральної шкоди, а також судові витрати та витрати на правову допомогу - залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_7 право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1