06.11.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/118/23
Справа № 940/904/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000070 від 25.05.2023 року за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов?язаного, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,-

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.04.2010 року ОСОБА_4 є батьком малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області № 2-271/2010 від 03.06.2010 року ОСОБА_4 зобов?язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 травня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, проте, він, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання малолітнього сина, які покладені на нього, як на батька, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи вимоги Тетіївського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) про необхідність виконання аліментних зобов`язань і попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, маючи умисел, направлений на невиконання вказаного судового рішення, у період часу з липня 2022 року по липень 2023 року злісно ухилився від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина, а саме: без поважних причин офіційно не працював, не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки його на облік, протягом тривалого часу, працюючи у фізичних осіб-підприємців і приватних осіб і маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, упродовж вказаного періоду жодного разу не здійснив сплату аліментів, в результаті чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в сумі 41 414,75 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів. Загальний борг по сплаті аліментів у ОСОБА_4 станом на 01.08.2023 року становить 205 854, 78 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ствердив суду обставини його вчинення, встановлені під час досудового розслідування, пояснивши, що не сплачував щомісячно аліменти на утримання дитини у розмірі встановленому рішенням суду, оскільки з 25.05.2022 року після звільнення з місць позбавлення волі мав труднощі із працевлаштуванням, проте в центр зайнятості в пошуках роботи не звертався, кошти, які отримує як тимчасові заробітки витрачає на власні потреби, розмір заборгованості визнає, але на даний час її не сплатив.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що обвинувачений, відповідно до рішення суду зобов?язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте останній за період з липня 2022 року по липень 2023 року рішення суду не виконував, ухиляючись від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 41 414,75 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, а загальний борг по сплаті аліментів у ОСОБА_4 станом на 01.08.2023 року становить 205 854,78 гривень. Підтвердила суду, що на даний час заборгованість обвинуваченим не сплачена. Просила не признааити обвинуваченому максимальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 164 КК України.

Суд, приймаючи до уваги те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення, а також, з?ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України, як умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не сплатив заборгованості, а також обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не встановив.

Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання ч.1 ст. 164 КК України у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_1 .