Справа №:755/328/24
Провадження №: 1-кс/755/96/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2024 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання старшої слідчої криміналіста 2 відділу Головного управляння СБ України в АР Крим майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 10 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старша слідча криміналіст 2 відділу Головного управляння СБ України в АР Крим майор юстиції ОСОБА_3 за погодженням прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , звернулась до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на майно власницею якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , а саме: транспортний засіб: легковий автомобіль марки «Nissan micra», номер та серія знака: НОМЕР_3 , дата реєстрації 25 червня 2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , рік випуску: 2006, колір: червоний, VIN: НОМЕР_5 .

Мотивуючи клопотання, слідча посилається на те, що слідчим управлінням ГУ СБ України в АР Крим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 10 квітня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлені фактичні дані про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, фактично проживаючи на території міста Бахчисарай, Автономної Республіки Крим, будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення Автономної Республіки Крим збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невідомий органу досудового розслідування час, маючи стійкий, прямий, виниклий за невідомих обставин умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території півострова Крим, добровільно погодилася на зайняття посади в незаконно створеній окупаційною владою адміністрації на тимчасово окупованій території.

Зокрема ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку рф, з власної ініціативи, добровільно обійняла посаду в незаконно утворених рф органах влади на тимчасово окупованій території півострова Крим.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території півострова Крим, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, на підставі поданої нею у 2022 році, але не пізніше 11.11.2022 (більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена) заяви працевлаштувалася та була призначена наказом № 309-рп від 11.11.2022 так званого «Председателя Совета министров Республики Крым» ОСОБА_6 , на посаду т.зв. « заместителя председателя Государственного комитета молодежной политики Республики Крым с установлением срока испытания продолжительностью три месяца» у незаконно утворених російською федерацією на тимчасово окупованій території півострова Крим органах влади, чим виконала всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця та де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій, а також ведення пропагандистської політики серед населення окупованої території.

Крім того, ОСОБА_5 , як уповноважена особа незаконно утвореного органу влади, виконувала рішення щодо організації роботи «Государственного комитета молодежной политики Республики Крым» із зверненнями та повідомленнями громадян, інформаційної діяльності у відомстві, порядку діловодства та вирішення кадрових питань, тобто, виконувала організаційно-розпорядчі функції у т.зв. «Государственном комитете молодежной политики Республики Крым».

З огляду на зазначене, ОСОБА_5 , зайнявши посаду та виконуючи функції (обов`язки) «заместителя председателя Государственного комитета молодежной политики НОМЕР_6 ОСОБА_7 », будучи службовою особою вказаної «установи», мала організаційно-розпорядчі повноваження щодо визначення напрямку поточної діяльності незаконно створеного рф органу влади на ТОТУ АР Крим та можливість здійснювати вплив на процес прийняття необхідних для цього рішень та контролювати процес їх виконання, як одноособово так і за участю підпорядкованих осіб/підрозділів.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

14 грудня 2023 року складено повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

20 грудня 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про її виклик на 26.12.2023, 27.12.2023, 29.12.2023 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск №254 (7652) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У свою чергу, санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як виду покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомості з Державного земельного кадастру.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів надані Головним сервісним центром МВС.

Згідно даних реєстрів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , належить: транспортний засіб легковий автомобіль марки «Nissan micra», номер та серія знака: НОМЕР_3 , дата реєстрації 25 червня 2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , рік випуску: 2006, колір: червоний, VIN: НОМЕР_5 .

Застосування зазначених обмежень надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як додатковий вид покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Разом з тим, з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання прошу розглянути без повідомлення власника даного майна.

Слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Враховуючи те, що майно, на яке слідча просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, слідчою зазначаються ризики того, що з майном можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження, тому з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання у силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідча суддя, вислухавши думку слідчої, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшла такого висновку.

Слідчою суддею встановлено, що СУ ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 10 квітня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14-А, м. Київ. Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

14 грудня 2023 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчою вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вказаної вище підозри.

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 20 грудня 2023 року №254 (7652), розміщено повідомлення про підозру та повістки про необхідність прибуття ОСОБА_5 26 грудня 2023 року, 27 грудня 2023 року, 29 грудня 2023 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_5 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 20 грудня 2023 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Відтак, ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на вищевказане майно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно з відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів наданих Головним сервісним центром МВС ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , належить: транспортний засіб легковий автомобіль марки Nissan micra, номер та серія знака: НОМЕР_3 , дата реєстрації 25 червня 2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , рік випуску: 2006, колір: червоний, VIN: НОМЕР_5 .

Як вбачається з тексту поданого клопотання, слідча просить накласти арешт на майно із забороною територіальним органам з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (сервісним центрам МВС) та центрам надання адміністративних послуг, вчиняти реєстраційні дії стосовно транспортного засобу: легкового автомобіля марки «Nissan micra», номер та серія знака: НОМЕР_3 , дата реєстрації 25 червня 2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , рік випуску: 2006, колір: червоний, VIN: НОМЕР_5 .

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що автомобіль, на який слідча просить накласти арешт перебувають у праві власності ОСОБА_5 , слідча суддя приходить до висновку, що вимога слідчої є обґрунтованою, а відтак найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона розпорядження та відчуження автомобілів та земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшої слідчої криміналіста 2 відділу Головного управляння СБ України в АР Крим майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 10 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування майном, власницею якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , а саме на транспортний засіб: легковий автомобіль марки «Nissan micra», номер та серія знака: НОМЕР_3 , дата реєстрації 25 червня 2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , рік випуску: 2006, колір: червоний, VIN: НОМЕР_5 .

Заборонити територіальним органам з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (сервісним центрам МВС) та центрам надання адміністративних послуг, вчиняти реєстраційні дії стосовно: транспортний засіб: легковий автомобіль марки Nissan micra, номер та серія знака: НОМЕР_3 , дата реєстрації 25 червня 2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , рік випуску: 2006, колір: червоний, VIN: НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ГУ СБУ в АР Крим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_1