Справа № 175/8913/23
Провадження № 1-кс/175/2217/23
УХВАЛА

Іменем України

"30" листопада 2023 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську у кримінальному провадженні № 0003546 від 25.09.2023 року за ч.1 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із відповідною скаргою, в якій оскаржує постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0003546 від 25.09.2023 року за ч.1 ст.365 КК України та просив скасувати дану постанову про відмову у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0003546 від 25.09.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 365 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає наступне, що в результаті вчиненого злочину йому спричинена матеріальна шкода в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, 800 000 (вісімсот тисяч) гривень та 35 000 (тридцять п`ять тисяч) євро, що підтверджується протоколом обшуку по кримінальному провадженню №0000161 від 18.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, вважає, що по кримінальному провадженню №0000055 від 03.02.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 365 КК України він повинен бути допитаний в якості потерпілого.

Зазначає, що 22 листопада 2023 року поштою, він отримав постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про допит його в якості потерпілого по кримінальному провадженню № 0003546 від 25.09.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 365 КК України, отже в даному кримінальному провадженню скаржник не має жодного процесуального статусу, та до теперішнього часу не допитаний.

Також, скаржник зазначає, що факт спричинення йому матеріальної шкоди в результаті скоєного відносно нього посадовими особами національної поліції злочинних дій, підтверджується копією протоколу обшуку, копією ухвали суду про арешт його майна, копією боргових розписок та копію ухвали суду про відкриття провадження у цивільній справі.

Вважає, що факт отримання ним відповідних грошових коштів у борг, повністю підтверджує факт його права власності на вилучені в нього під час обшуку грошових коштів.

Скаржник або його представник до суду не з`явились, клопотань про проведення судового засідання по відеоконференціі не надходило, про причини неявки не повідомили, відповідних заяв чи клопотань не надавали.

Представник від Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Державного бюро розслідувань не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив відповідних клопотань не надавав.

Дослідивши матеріали скарги та подану заяву, суд дійшов до наступного правового висновку з таких підстав.

В проваджені старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорськ) Державного Бюро Розслідувань ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0003546 від 25.09.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 365 КК України.

З?ясовано, що 22 листопада 2023 року поштою, звичайним листом ОСОБА_3 отримав постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про допит його в якості потерпілого по кримінальному провадженню № 0003546 від 25.09.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 365 КК України.

Отже, постановою від 25 вересня 2023 року старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорськ) майор Державного Бюро Розслідувань ОСОБА_6 відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні, мотивуючи це тим, що із змісту клопотання заявника не вбачається в чому саме полягає моральна та матеріальна шкода. Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Положеннями частин 1 та 2 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

У той же час, за змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Зазначивши в оскаржуваній постанові, що зі змісту клопотання заявника не вбачається в чому саме полягає моральна та матеріальна шкода та, що будь-яких документів, що достовірно підтверджують наявність спричинення моральної та матеріальної шкоди заявнику слідству не надано, та слідчий жодним чином не обґрунтував таку відмову, та не зазначив жодного доказу на підтвердження таких обставин.

Тому, слідчий суддя вважає постанову старшого слідчого ОСОБА_4 від 25 вересня 2023 року в частині відмови у залученні ОСОБА_3 потерпілим передчасною та не вмотивованою, оскільки постанова не містить конкретних фактичних обставин із посиланням на докази, які дають підставу дійти висновку, що ОСОБА_3 не завдано кримінальним правопорушенням шкоди.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст.55, 303, 305 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0003546 від 25.09.2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорськ) майора Державного Бюро Розслідувань ОСОБА_4 від 10 листопада 2023 року щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню № 0003546 від 25.09.2023 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1