Провадження №1-кп/447/286/23
Справа №447/3159/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді- ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000155 від 11.09.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Верин, раніше не судимого, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 відповідно до судового рішення у справі №447/2337/18 Миколаївського районного суду Львівської області від 03.04.2019, який набрав законної сили , зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 , 1984 р.н., яка проживає за АДРЕСА_2 на утримання дітей ОСОБА_6 , 2005 року народження, ОСОБА_7 , 2006 р.н., ОСОБА_8 , 2008 р.н., та ОСОБА_9 , 2012 р.н., в розмірі 3888 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку осіб, починаючи з 26.09.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Так, ОСОБА_3 будучи працездатним, попередженим головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про обов`язок сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, обізнаним щодо наявності рішення суду про стягнення з нього аліментів та обов`язку виконувати дане рішення, зобов`язаним як батько утримувати неповнолітніх дітей, у період з 01.11.2022 по 31.08.2023 злісно ухилився від сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 56436,31 гривень, що сукупно склало суму виплат більше ніж за три місяці, загальна сума якої за період з 26.09.2018 по 31.08.2023 складає 281990,16 хоча мав реальну можливість до сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Зокрема, ОСОБА_3 з 01.11.2022 по 31.08.2023, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти, однак злісно ухилився від сплати, оскільки він у вказаний період на лікуванні та на обліку в центрі зайнятості не перебував, не звертався за допомогою з приводу працевлаштування, будь-які кошти, які отримував за цей період, витрачав на власні потреби, не допомагав матеріально в утриманні своїх дітей при відсутності обставин, які 6 свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати аліментів.

Таким чином, своїми умисними діяннями (діями та бездіяльністю) допустив заборгованість з виплати встановлених рішенням Миколаївського районного суду Львівської області коштів на утримання неповнолітніх дітей за період з 01.11.2022 по 31.08.2023 яка складає 56436,31 гривень, що перевищує сукупно суму виплат платежів за три місяці, загальна сума якої за період з 26.09.2018 по 31.08.2023 складає 281990 гривень 16 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_3 подала на розгляд суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вину визнає вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України і обмежує судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів що характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст.164 КК України є правильною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю правопорушення .

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , вчинення кримінального правопорушення відносно колишнього подружжя.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КК України , яке відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставину яка пом`якшує покарання та обставину яка обтяжує покарання .

Обвинувачений ОСОБА_3 типово характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, не працевлаштований.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1ст. 164 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 381 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 ( ста) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1