Справа № 466/293/24
Провадження № 1-кп/466/421/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001903 від 06.12.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , 06.12.2023, близько 12:30 год, керуючи автомобілем марки «Toyota» моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, був зупинений працівниками поліції неподалік будинку № 3, що по вул. Грінченка у м. Львові та діючи умисно, протиправно, з метою забезпечення уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема за не винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, висловив працівникам Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП заступнику командира 3 батальйону капітану поліції ОСОБА_5 та інспектору взводу 2 роти 3 батальйону 3 лейтенанту поліції ОСОБА_6 , під час виконання ними службових обов`язків, які у цей час перебували на патрулюванні Шевченківського району м. Львова в складі екіпажу «Омега 012», пропозицію про надання неправомірної вигоди у розмірі 20 400 грн. за не вчинення працівниками поліції дій, спрямованих на його притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема за не винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, чим і завершив свій злочинний умисел, спрямований на висловлення пропозиції надати неправомірну вигоду.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України визнав повністю та пояснив, що він 06.12.2023, близько 12:30 год, керуючи автомобілем марки «Toyota» моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, був зупинений працівниками поліції неподалік будинку № 3, що по вул. Грінченка у м. Львові та з метою забезпечення уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема за не винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, висловив працівникам Управління патрульної поліції у Львівській області пропозицію про надання неправомірної вигоди у розмірі 20 400 грн. за не винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, чим і завершив свій умисел, спрямований на висловлення пропозиції надати неправомірну вигоду. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0001903 від 06.12.2023 року та ніким з учасників не оспорюються.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за ч. 1 ст.369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді штрафу.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск, на якому міститься 13 відеозаписів події, яка мала місце 06.12.2023, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001903 від 06.12.2023 року.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск, на якому міститься 13 відеозаписів події, яка мала місце 06.12.2023 - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001903 від 06.12.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1