Провадження №1-кп/638/1136/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Харків підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0002834 від 14.11.2023, з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Сочі, Краснодарського краю, РФ, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 17.05.2011 вироком Орджонікідзевського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2 - 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 5 місяців арешту;

- 21.11.2014 вироком Суворовського райсуду м. Херсон за ст. 190 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі;

- 03.04.2017 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 06.08.2018 вироком Московського райсуду м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку - 2 роки та покладенням відповідних обов`язків;

- 06.02.2020 вироком Московського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 08.07.2022 по відбуттю призначеного строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

25.12.2023 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0002834 від 14.11.2023 з обвинувальним актом

та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, в тому, що ОСОБА_3 , в порушення вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, якими заборонено знаходження у власності громадян холодної зброї, без відповідного дозволу, діючи умисно, не маючи відповідного дозволу, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин:

Так, обвинувачений ОСОБА_3 приблизно у серпні 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування та судового провадження не встановлено, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, придбав при невстановлених у ході досудового розслідування та судового провадження обставинах, холодну зброю - телескопічний кийок, який виготовлений кустарним способом з використанням технологічного обладнання і за криміналістичною класифікацією належить до категорії холодної зброї ударно- дробильної дії, після чого порушуючи п. 2 п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (зі змінами) почав його незаконно носити при собі не маючи передбаченого законом дозволу.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свою протиправну діяльність, 01 листопада 2023 року, близько 15 години 40 хвилин перебуваючи поблизу будинку № 370, розташованого по вул. Клочківська в Шевченківському районі м. Харкова, був зупинений співробітниками поліції та в ході діалогу з останніми повідомив їм, що при собі має холодну зброю - телескопічний кийок.

Після чого, 01 листопада 2023 року, в період часу з 15 години 40 хвилин по 15 години 55 хвилин, в ході проведення огляду місця події, співробітники поліції в присутності понятих, виявили та вилучили у ОСОБА_3 холодну зброю - телескопічний кийок, який він незаконно носив при собі не маючи передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_3 , за наведених обставин, своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачене ст. 263 ч. 2 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Так 18 грудня 2023 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , якої на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002834 від 14.11.2023 з одного боку, та обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, тобто у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, визнає повністю та зобов`язується без застережливо визнати обвинувачення у вказаному обсязі у судовому засіданні.

Сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи ОСОБА_3 , який раніше судимий, обставини, що пом`якшує його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину у вигляді щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують його покарання, беззастережне визнання своєї винуватості, погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 необхідного й достатнього для його виправлення покарання, а також з метою попередження вчинення ним нових злочинів, у виді арешту строком на 4 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_3 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою визначеного кримінального покарання.

Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угода про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено та зрозуміло, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, невиконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є

підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1

КК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо його права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , думки захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_4 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення-злочину, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжкого злочину, данні про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимим, має постійне місце проживання, міцні сімейні та соціальні зв`язки, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, а також, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину - щире каяття.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали.

Протиправні діяння обвинуваченого ОСОБА_3 були зумовлені саме вказаними обставинами та не носили систематичний характер.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання, встановлено не було.

При таких обставинах суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання визначеної в угоді про визнання винуватості, в межах санкції ст. 263 ч. 2 КК України, а саме у виді арешту на строк 4 місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили, рахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення в арештний дім для відбуття призначеної міри кримінального покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 на час судового провадження не обирався.

При проведенні судово-криміналістиної експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» були витрачені кошти в сумі 4779 гривен 60 копійок, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази : телескопічний кийок, який зберігається у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Харківської області, - підлягає знищенню; DVD-R диск з відео фіксацією обставин вилучення у ОСОБА_3 холодної зброї, - підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 374, ч. 1 ст. 475 КПК України,суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену 18 грудня 2023 року.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 4 місяців арешту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили, рахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення в арештний дім для відбуття призначеної міри кримінального покарання.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 на час судового провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 4779 гривен 60 копійок.

Речові докази : телескопічний кийок, який зберігається у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Харківської області, - знищити; DVD-R диск з відео фіксацією обставин вилучення у ОСОБА_3 холодної зброї, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1