У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 12.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий посилається на те, що Слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 12.04.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці жовтня 2005 року ОСОБА_8 зареєструвався як фізична особа-підприємець (ФОП) (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , перебуває на обліку в податкових органах Подільського району міста Києва) з КВЕД 62.02 Консультування з питань інформатизації.

Для здійснення своєї підприємницької діяльності у сфері обготівковування електронних коштів - криптовалют на фінансових біржах із використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_8 , у 2017 році створивши для цієї мети відповідний сервіс, запросив свого друга дитинства ОСОБА_5 .

Так, за усною домовленістю між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , на останнього покладалися обов`язки з ведення фінансово-господарської діяльності сервісу з обготівковування електронних коштів на фінансових біржах, а саме спілкування із клієнтами підприємства та подальше здійснення готівкових та безготівкових операцій з обігу криптовалют із використанням електронно-обчислювальної техніки.

У невстановлений досудовим розслідування час та дату, але не пізніше 24.02.2022, ураховуючи сталі, довготривалі та дружні відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в останнього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та незаконних операцій із використанням електронно-обчислюваної техніки.

З цією метою, ОСОБА_5 , користуючись довірою клієнтів сервісу та ОСОБА_8 , маючи намір залишитись без покарання, у зв`язку із початком повномаштабного вторгнення росії на території України, виконуючи фінансову-господарську діяльність за усною домовленістю з ОСОБА_8 , розробив злочинний план, відповідно до якого, виконуючи свої функції з конвертування електронних коштів на фінансових біржах в криптовалюту, вирішив заволодіти їх коштами та розпорядитись на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, діючи умисно, із корисливим мотивом, ОСОБА_5 , 24.02.2023, перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, маючи доступ до клієнтської бази ФОП ОСОБА_8 та виконуючи начебто свої функціональні обов`язки з конвертування електронних коштів на фінансових біржах у криптовалюту, отримав замовлення в месенджері «Telegram» в акаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від ОСОБА_8 про купівлю криптовалюти.

ОСОБА_8 , не підозрюючи істинних намірів ОСОБА_5 , розраховуючи на партнерські взаємовідносини, які склалися з 2019 року з ОСОБА_8 , перерахував зі свого електронного гаманця № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 30 000 доларів США (станом на 24.02.2022 становить 877 500 гривень) на електронний гаманець № НОМЕР_3 , створений для діяльності вищевказаного сервісу та яким користувався виключно ОСОБА_5 .

В свою чергу, ОСОБА_5 , отримані грошові кошти, мав конвертувати в криптовалюту і перерахувати на електронний гаманець ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, не бажаючи виконувати свої обов`язки, покладені на нього усною домовленістю із ОСОБА_8 , використовуючи авторитет ФОП, маючи на меті обернути кошти клієнта на свої потреби, отримавши перерахування від ОСОБА_8 , вирішив ними заволодіти та не повертати їх власнику.

Задля досягнення своєї мети, ОСОБА_5 , в ході листування із ОСОБА_8 , обіцяв останньому виконати свої зобов`язання, конвертувати грошові кошти та перерахувати на електронний гаманець, однак щоденно затягував процес виконання покладених домовленостей.

Після цього, ОСОБА_8 , розуміючи можливе настання фінансових втрат та неминучість настання таких наслідків, через істинні наміри ОСОБА_5 , який в свою чергу використовуючи ситуацію в країні та моральний стан клієнта, вирішивши заволодіти шахрайським шляхом коштами, звернувся до ОСОБА_8 з проханням повернути електронні грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США (станом на 24.02.2022 становить 877 500 гривень), попередньо отримані ОСОБА_5 .

В свою чергу ОСОБА_8 , не бажаючи нехтувати авторитетом сервісу, партнерськими взаємовідносинами із клієнтами, свої обов`язки виконав, розрахувавшись з ОСОБА_8 коштами у розмірі 30 000 доларів США (станом на 24.02.2022 становить 877 500 гривень).

В такий спосіб, ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами, що належать ОСОБА_8 на загальну суму 30 000 доларів США (станом на 24.02.2022 становить 877 500 гривень), що є особливо великим розміром, оскільки в шістсот і більш разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах.

26.09.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Повідомлена підозра ОСОБА_5 , підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, такими як: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допитів свідка ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На даному етапі досудового розслідування є достатні підстави вважати про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні органу досудового розслідування є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Крім того, наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам:

-Переховуватись від органів досудового розслідування та суду: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачене покарання у вигляді волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Таким чином, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

-Незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. В ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_8 надано показання які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_5 а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Оцінюючи можливість впливу на свідків та експертів орган досудового розслідування виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та потерпілого з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Викладені вище обставини вказують на наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Все вище наведене вказує на те, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у провадженні.

Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 з урахуванням відсутності в матеріалах кримінального провадження даних щодо осіб, які заслуговують на довіру.

Згідно вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо підозрюваного у вчинені особливо тяжкого злочину визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку органу досудового розслідування та прокурора, з урахуванням матеріального становища підозрюваної, необхідною і достатньою буде застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень.

Крім того, з метою забезпечення належної процесуального поведінки підозрюваного, та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно покласти на підозрюваного наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

У судовому засіданні та прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована та підтверджується належними доказами. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання, однак просили визначити заставу у мінімальному розмірі та межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України для особливо тяжких злочинів.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 182, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Крім того встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 12.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

28.09.2023, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.04.2022;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.04.2022 від та від 14.07.2023;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.04.2022, від 05.05.2022, від 25.08.2023 та від 29.08.2023;

-протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_5 від 05.09.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.10.2022 із доданими до нього матеріалами;

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки в особливо великих розмірах.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, оскільки санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки ними надано показання, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_5 . Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом, а тому підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідка з метою зміни своїх свідчень та уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштований, раніше не судимий, мінімальні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано , як і відомостей про наявність чи відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 не працевлаштований та не має джерела прибутку. Ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано відомостей про його майновий стан.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2023 року для працездатних осіб складає 2 684 гривні.

Частиною 6 ст. 182 КПК України передбачено, що підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Враховуючі зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, не може бути достатнім для запобігання визначених ризиків.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що для визначення розміру застави, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, раціонально зіставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено необхідності визначення максимального розміру застави, встановленого для категорії особливо тяжких злочинів у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з урахуванням особи підозрюваного, такий розмір застави буде завідомо непомірним для нього та не відповідатиме конкретній меті застосування запобіжного заходу, визначеній у КПК, і суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково, визначивши заставу у розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

На переконання слідчого судді, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного обов`язки, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ДКСУ, м. Київ, код отримувача 26268059, рахунок отримувача: UA1012089, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, Код банку отримувача (МФО) 820172 або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати слідчому, прокурору, суду документ з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 даною ухвалою слідчого судді, у два місяці з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Підозрюваному роз`яснюється положення ч.ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали надати сторонам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1