Справа № 175/2055/24
Провадження № 1-кп/175/109/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000009 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Абай Карагандинської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого базову загальну середню освіту, розлученого,

обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_2 згідно з судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, у період часу з 01 вересня 2018 року по 01 лютого 2024 року обвинувачений ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини (аліментів), що виразилося у тривалій та систематичній несплаті аліментів, приховувані свого місця роботи, фактичного заробітку та інших грошових надходжень, а також у бездіяльності щодо свого офіційного працевлаштування, у результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 207441 гривня 00 копійок, що сукупно перевищує суму виплат по аліментах за три місяці відповідних платежів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

ІІ. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, а законний представник потерпілої не заперечує проти такого розгляду, в зв`язку із чим прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , що була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також до обвинувального акту додана письмова заява законного представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_6 , відповідно до якої законний представник потерпілої згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку проводився судом без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 є особою, раніше не судимою за законом, він офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обмежень, які встановлені у ч. 3 ст. 56 КК України, щодо неможливості призначення покарання у виді громадських робіт, судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: