Справа № 136/53/22
Провадження №11-кп/801/1294/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000213 від 10.07.2021 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 17.10.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Брицьке Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, пенсіонера, несудимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Початок іспитового строку постановлено обчислювати з 17.10.2023, тобто з моменту проголошення вироку.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 09.07.2021 близько 20:00 год, рухаючись з с. Конюшівка, Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області, технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , з двома пасажирами в салоні, а саме на передньому пасажирському сидінні перебував неповнолітній ОСОБА_10 , а на задньому сидінні перебувала ОСОБА_11 , в напрямку м. Вінниця, доїжджаючи до виїзду на автодорогу сполученням смт Турбів - м. Погребище, Вінницької області, в порушення п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, згідно якого «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», не пересвідчився, що його подальший рух буде безпечним для інших учасників руху, проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, та почав здійснювати виїзд на вказану автодорогу здійснюючи маневр повороту ліворуч в напрямку смт. Турбів, Вінницької області, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «CHEVROLET CRUZE», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , яка рухалась в напрямку м. Погребище, Вінницької області.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 8064/8065/21-21 від 28.12.2021 - у ситуації, яка склалась, причиною виникнення події даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 технічним нормам вимог п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 отримали різного роду тілесні ушкодження.

Так, неповнолітній ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; закритого перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням; закритого перелому правої ключиці зі зміщенням, закритого перелому основної фаланги V-гo пальця лівої кисті; закритого перелому основи І-плеснової кістки лівої стопи зі зміщенням; забійно-рваної рани лівого колінного суглобу; підшкірної гематоми лівої підборідної дуги, саден на передній поверхні грудної клітки та живота, саден на обох передпліччях не являлися небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером закриті переломи шийки стегнової кістки, ключиці, плеснової кістки, основної фаланги V-гo пальця спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1021 від 24.11.2021.

Потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла - закритого багатоуламкового перелому головки та діафізулравої плечової кістки зі зміщенням; закритого багатоуламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням; забійної рани нижньої третини лівої гомілки, що ускладнилися травматичним шоком важкого ступеню. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент заподіяння та спричинили загрозливі для життя явища, що підтверджується висновком судово медичної експертизи 1019/1141 від 15.12.2021.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діянні кримінального правопорушення. Посилається на недопустимість доказів, а саме слідчих експериментів та висновку судово-технічної експертизи від 28.12.2021 № 8064/8065/21-21, оскільки, на його переконання, в їх основу покладено недостовірні дані. Також захисник вказує на відсутність знаку 2.1 «Дати дорогу» та невизначеності головної та другорядної дороги на місця зіткнення транспортних засобів. При цьому стверджує, що саме дії водія автомобіля «CHEVROLET CRUZE» ОСОБА_12 спричинили зіткнення автомобілів, адже остання, ймовірно відволікшись на смартфон, виїхала на зустрічну смугу руху, на якій перебував автомобіль ОСОБА_7 .

До закінчення апеляційного розгляду прокурор відмовився від своєї апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вказав на законність прийнятого рішення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на відсутність достатніх доказів, їх недопустимість є непереконливими та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, яким суд дав належну оцінку та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.

Так, судом було допитано обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілу ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та досліджено письмові докази.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_11 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що під`їжджаючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» до перехрестя, що сполучає дорогу з с. Конюшівка та дорогу сполученням смт Турбів - м. Погребище, він переконався в безпечності виїзду на головну дорогу та здійснив маневр ліворуч, виїхавши на смугу руху в напрямку смт Турбів. Коли він стояв перед перехрестям він бачив, як зі сторони смт Турбів рухався автомобіль, приблизно на відстані 120 м. В подальшому він фактично вже почав рух по своїй смузі в напрямку смт Турбів та проїхавши приблизно 40 м, побачив, що на його смугу руху виїжджає автомобіль та після цього відбувається зіткнення. В результаті даного зіткнення його автомобіль розвернуло та відкинуло на середину перехрестя, а інший автомобіль з`їхав на узбіччя біля смуги руху в сторону смт Турбів. При цьому, обвинувачений зазначив, що фактично удар прийшовся в його передню ліву частину автомобіля. На його думку саме дії водія ОСОБА_12 спричинила зіткнення автомобілів, оскільки вона виїхала на його смугу руху.

Потерпіла ОСОБА_11 вказувала, що 09.07.2021 близько 20.00 вона їхала в автомобілі марки «ВАЗ 2101» з с. Конюшівка, Турбівської ТГ, Вінницького району. За кермом автомобіля перебував її чоловік ОСОБА_7 , на передньому пасажирському сидінні сидів їх внук ОСОБА_10 , а на задньому сидінні перебувала вона. Під`їжджаючи до перехрестя, що сполучає дорогу з с. Конюшівка та дорогу сполученням смт Турбів - м. Погребище, її чоловік, переконавшись в безпечності виїзду, здійснив маневр автомобілем ліворуч, виїхавши на смугу руху в напрямку смт Турбів. Коли їх автомобіль стояв перед перехрестям вона бачила, як зі сторони смт Турбів рухався автомобіль, відстань до нього не пам`ятає. Під час руху по своїй смузі в напрямку смт Турбів відбулось зіткнення.

Свідок ОСОБА_12 пояснювала, що 09.07.2021 біля 20.00 год вона керувала автомобілем марки «Chevrolet Cruze» по автодорозі смт Турбів - м. Погребище в сторону м. Погребище. Доїжджаючи до повороту на с. Конюшівку, Вінницького району, який відносно її руху був з правої сторони, вона перед вказаним поворотом побачила як з другорядної дороги рухається автомобіль марки ВАЗ темного кольору, який виїжджаючи на головну дорогу, не зупиняючись, почав здійснювати маневр повороту вліво. Зрозумівши, що до даного автомобіля дуже мала відстань вона лише розпочала процес гальмування, як відразу відбулось зіткнення з автомобілем марки ВАЗ. При цьому, свідок вказала, що побачивши автомобіль ВАЗ та з метою уникнення з ним зіткнення, вона скерувала своє авто вліво.

Також, свідок вказала, що небезпека для руху в неї виникла на дуже малій відстані, тому вона повноцінно не встигла зреагувати. Після зіткнення її автомобіль відкинуло в ліву сторону та він виїхав за межі проїжджої частини.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він приймав участь в якості понятого під час проведення слідчого експерименту. Дана слідча дія проводилась з його односельчанином ОСОБА_7 , який фактично участі в слідчій дії не приймав, так як автомобілем, за допомогою якого проводились заміри, керував син ОСОБА_7 - ОСОБА_14 , якому слідчий вказував куди їхати та де зупинятись.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він є сином ОСОБА_7 . В ході досудового розслідування кримінального провадження за фактом ДТП за участю його батька, він приймав участь у слідчому експерименті в якості «статиста», а саме керував автомобілем «Опель», за допомогою якого слідчий проводив заміри. Його батько ОСОБА_7 будь-яких даних слідчому не повідомляв та фактично участі в слідчій дії не приймав. При цьому він не зафіксований в протоколі слідчого експерименту в якості статиста.

Також судом першої інстанції було досліджено письмові докази, зокрема:

Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2021, згідно якого 09.07.2021 до ЧЧ відділу поліції №4 Вінницького РУП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що 09.07.2021 о 20 год 10 хв на автодорозі між с. Конюшівка та смт Турбів Турбівської ТГ сталося ДТП. При виїзді на місце події встановлено, що водій автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 виїхав з другорядної дороги на головну, де в цей час рухався автомобіль марки «ChevrolеtCruze», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів, під час якого водії та пасажири отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості (а.с. 98, т. 1).

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 09.07.2021 зі схемою дорожньо-транспортної події та фото таблицею (а.с. 116-134 т. 1).

Висновок експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/102-21/11956-ІТ від 30.08.2021, згідно якого встановлено, що зіткнення автомобіля ВА3-2101 та автомобіля Chevrolet-Cruze сталося в межах перехрестя автодороги Т-02-03-поворот на с. Конюшівка в районі початку подряпин асфальтного покриття найбільш ймовірно на смузі руху в напрямку на смт Турбів, причому на момент контактування транспортні засоби могли займати дві (протилежних по напрямку) смуги руху автодороги Т-02-03.

Встановити розташування місця зіткнення з геометричною прив`язкою до елементів дорожнього облаштування, не видається за можливе в зв`язку з відсутністю в наданих експерту матеріалах суттєвих (достатніх з експертної точки зору) слідових ознак трасологічного характеру.

В момент первинного контакту кут між подовжньої віссю автомобіля Chevrolet-Cruze та подовжньої віссю автомобіля ВА3-2101 в момент первинного контакту складав близько 135° - 145°.

На момент первинного контакту автомобіль Chevrolet-Cruze найбільш ймовірно розташувався під кутом до подовжньої вісі проїзної частини передньою частиною був направлений в напрямку м. Погребище і його передня частин розташовувалась на смузі руху в напрямку смт Турбів, причому сам автомобіль міг займати дві (протилежних по напрямку) смуги руху, а автомобіль ВА3-2101 розташовувався під кутом до подовжньої вісі проїзної частини таким чином, що його передня частина перебувала в напрямку смт Турбів на цій же смузі руху, при цьому даний автомобіль найбільш ймовірно міг займати дві смуги руху автодороги Т-02-03 (а.с.208-217, т. 1).

Протоколи слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_12 від 12.11.2021 та 05.11.2021 відповідно (а.с. 13-18 т. 2)

Висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 8064/8065/21-21, від 28.12.2021, згідно якого встановлено, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВА3-2101» ОСОБА_7 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля CHEVROLET CRUZE ОСОБА_12 повинна була керуватись технічними нормами вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_12 не мала технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля до смуги руху автомобіля ВАЗ при умові виконання нею вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України згідно її свідчень та мала таку можливість згідно свідчень водія ОСОБА_7 .

В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля CHEVROLET CRUZE ОСОБА_12 можуть вбачатись невідповідності, може не вбачатись невідповідностей нормам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в залежності від свідчень учасників пригоди.

В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ВА3-2101» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності нормам вимог п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України.

Згідно свідчень водія ОСОБА_7 , в діях водія автомобіля CHEVROLET CRUZE ОСОБА_12 вбачаються невідповідності нормами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору не знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди і причиною виникнення події даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля «ВА3-2101» ОСОБА_7 технічним нормам вимог п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України.

Свідчення водія автомобіля «ВА3-2101» ОСОБА_7 стосовно розташування місця зіткнення та часу руху його автомобіля до місця зіткнення є технічно обґрунтованими.

Свідчення водія автомобіля CHEVROLET CRUZE ОСОБА_12 в частині розташування місця зіткнення та часу руху автомобіля ВАЗ до місця зіткнення є технічно обґрунтованими, а свідчення в частині комплексу вихідних даних: час руху автомобіля ВАЗ до зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху та відстані, яка була від автомобіля CHEVROLET CRUZE до місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху, є технічно необґрунтованими (а.с. 4-9 т. 2).

Наведені докази в сукупності повністю підтверджують встановлені судом факти, є належним та не викликають сумнівів, а тому доводи захисника з цього приводу до уваги не приймаються.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він проїхав після виконання повороту в напрямку смт Турбів близько 40 м і лише тоді сталось зіткнення повністю спростовується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, планом-схемою до нього та фото, з яких вбачається, що осип скла та уламків відбувсь в центрі перехрестя, після зіткнення автомобіль ВАЗ перебував безпосередньо на перехресті, ближче до виїзду дороги з с. Конюшівка.

Посилання сторони захисту на відсутність дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» безпосередньо перед перехрестям та невизначеності головної та другорядної дороги є непереконливими.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїх поясненнях вказував, що при виїзді на головну дорогу переконався в безпечності даного маневру, тобто останній усвідомлював, що він виїжджає з другорядної дороги на головну та повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Правилами дорожнього руху не визначено на якій відстані до перехрестя повинен бути встановлений дорожній знак 2.1. «Дати дорогу».

На схемі та фото чітко видно рух автомобіля ОСОБА_7 на головну дорогу з другорядної.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності та прийшов до обґрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

Апеляційний суд не вбачає законних підстав для визнання доказів, покладених в основу обвинувального вироку, недопустимим.

Всупереч доводів апелянта суд першої інстанції всебічно, об`єктивно, повно та неупереджено дослідив надані докази, в тому числі і ті, на які посилається сторона захисту та правильно виклав у вироку, проаналізував їх належність, допустимість, достовірність.

За таких обставин, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень вимог матеріального та процесуального права колегією суддів не встановлено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 17.10.2023 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4