Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/371/2024 Справа № 641/604/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором- стажистом на посаді прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000194 від 30.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Харкова, громадянину України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, офіційно працевлаштованого в КП «ХТМ», розлученого, має на утриманні матір пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2., раніше не судимого, військовозобов`язаного, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого погоджене з прокурором, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 50000194 від 30.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції та будучи працівником правоохоронного органу, 30.01.2024 року о 15 год. 00 хв. разом з інспектором Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції ОСОБА_7 заступили на чергування та здійснювали охорону громадського порядку у складі екіпажу пішого патрулю № 7008.

30.01.2024 о 15 год. 40 хв. вищевказані працівників поліції під час патрулювання в районі Комунального ринку, а саме поряд з б. 134-ж по просп. Байрона у м. Харкові побачили як повз них проїхав автомобіль «Chevrolet Aveo» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 який зупинився з порушенням правил дорожнього руху, а саме вимог п. 15.9.г Правил дорожнього руху України.

З метою виконання своїх функціональних обов`язків пов`язаних з охороною громадського порядку, працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у однострої працівника поліції, з відповідними до наказу МВС України №718 від 19.08.2017 «Про затвердження правил носіння однострою поліцейських» знаками розрізнення, підійшли до автомобіля «Chevrolet Aveo» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 представились водію ОСОБА_8 та його пасажиру ОСОБА_5 , назвавши свої прізвища та займані ними посади, діючи правомірно, відповідно до вимог передбачених ст.ст.18, 23, 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Після чого, водій ОСОБА_8 також представився та надав за вимогою працівника поліції водійське посвідчення перевіривши яке, було встановлено, що на останнього неодноразово складалися протоколи за порушення вимог ПДР України, а також у встановленому законом порядку в 2020 та 2022 році вилучено вказане водійське посвідчення.

При цьому, пасажир ОСОБА_5 весь цей час стояв з іншого боку автомобіля та висловлював в сторону патрульних нецензурною лайкою. Після встановлення факту неодноразових порушень вимог ПДР України у ОСОБА_8 виявлено ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніня. Після чого, йому було запропоновано проїхати до КНП ХОР ОКНЛ та здати аналізи на наявність алкогольного чи наркотичного сп`яніня, на що останній погодився.

В подальшому, 30.01.2024 приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися в однострої працівників поліції, з відповідними знаками розрізнення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, безпідставно та без попередження, підійшов ззаду до ОСОБА_7 та вдарив його один раз кулаком правої руки, в ліву частину обличчя.

В наслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої виличної ділянки, садна м`яких тканин обох колінних суглобів, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

31.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час проведення досудового розслідування отримані докази, які свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, тому орган досудового розслідування вважає, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважати що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки дії ОСОБА_5 свідчать про зневагу останнього до державних органів правопорядку та вимог закону в цілому, а також переконують у відсутності бажання у останнього дотримуватись своїх процесуальних обов`язків, зокрема, щодо прибуття за викликом до органів досудового розслідування чи суду. У випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній може незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення. У зв`язку із чим слідчий та прокурор вважають за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.

Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини», згідно з яким наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000194 від 30.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 342, ч. 2 ст.345 КК України.

31.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Надані докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 30.01.2024; показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ; пред`явленням потерпілим для впізнання за фотознімками ОСОБА_5 ; консультаційним медичним висновком № 2989.

При цьому слідчий суддя, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваній діяння.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені, ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, суд вважає, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розгляду, існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування/суду.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, у судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, з вищою освітою, офіційно працевлаштований в КП «ХТМ» на посаді майстра теплового району, розлучений, має на утриманні матір пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2., раніше не судимий, військовозобов`язаний.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді, тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 березня 2024 року включно, заборонивши підозрюваному залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку наступної доби, за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом часу дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи до суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

Встановити строк дії ухвали до 31 березня 2024 року включно.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора-стажиста на посаді прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Про виконання ухвали повідомити суд.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1