Справа № 303/977/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/575/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2023.

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора Мукачівської окружної прокуратури від 24.09.2023 про відмову у задоволенні її клопотання, поданого 21.09.2023 про встановлення строку виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.01.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, у якій просила скасувати постанову прокурора Мукачівської окружної прокуратури від 24.09.2023 про відмову в задоволенні її клопотання від 21.09.2023 про встановлення строку виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.01.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068. В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначено проте, що формальне посилання прокурора на норми кримінального процесуального закону в постанові від 24.09.2023, без наведення будь-якого обґрунтування, на підставі чого саме прокурор дійшов до винесення вказаного рішення, яке не відповідає вимогам ст. 110, 220 КПК України та є невмотивованим. Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_5 просить скасувати постанову прокурора та встановити слідчому СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області або іншому слідчому, який проводить досудове розслідування вказаного кримінального провадження місячний строк для проведення допиту ряду свідків.

Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а заявлені ОСОБА_5 вимоги щодо скасування постанови прокурора, якою розглянуто її клопотання, не входить у перелік рішень і дій, передбачених ч. 1 ст. 303 КПК України, які можуть бути оскарженні на досудовому розслідуванні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.10.2023 та постановити нову ухвалу. Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинами. Зазначає, що нею 21.09.2023 до процесуального прокурора Мукачівської окружної прокуратури подано клопотання, у якому вона просила на підставі ст. 28, 114 КПК України встановити процесуальний строк та зобов`язати слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області провести слідчі дії, а саме в місячний

-2-

строк провести допит ряду свідків. 28.09.2023 нею отримано постанову прокурора Мукачівської окружної прокуратури від 24.09.2023, якою відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників процесу, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце його розгляду, а також те, що клопотань про відкладення судового розгляду, учасники не подавали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вказаних приписів не дотримався.

Згідно з положеннями ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 24 КПК України закріплено засаду, згідно з якою «кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Забезпеченню реалізації права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності органів, які ведуть кримінальне провадження, слугує насамперед стадійна побудова провадження. Оскарження можливе як на окремій його стадії, у якій і вирішується скарга, так і на наступній. У стадії досудового розслідування, де найбільш чутливо зачіпаються права, свободи та інтереси осіб, оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування та прокурора можливе з використанням двох порядків - відомчого і судового.

-3-

Відомчий порядок розгляду і вирішення скарг учасників провадження, інших осіб полягає в тому, що керівник органу досудового розслідування уповноважений вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим (зокрема, на підставі скарг) (п. 4 ч. 2 ст. 38 КПК). Також прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законодавства під час проведення досудового розслідування, вправі розглядати скарги на рішення та дії слідчого і скасовувати їх у випадку визнання незаконними (п. 7 ч. 2 ст. 36 КПК). Своєю чергою, вищі прокурори також вправі скасовувати незаконні і необґрунтовані постанови слідчих та підпорядкованих прокурорів (ч. 6 ст. 36 КПК) як за своєю ініціативою, так і на підставі скарг, поданих учасниками досудового провадження чи іншими особами.

Судовий порядок оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора на стадії досудового розслідування реалізується шляхом подання відповідних скарг до слідчого судді, основне призначення якого здійснювати контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, які до нього залучаються, та інших осіб.

Главою 26 КПК України регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

-4-

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2023, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора Мукачівської окружної прокуратури від 24.09.2023 про відмову у задоволенні її клопотання, поданого 21.09.2023 про встановлення строку виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.01.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068.

Постановляючи вказану ухвалу слідчий суддя виходив з того, що подана ОСОБА_5 скарга на рішення прокурора не підлягає оскарженню відповідно до вимог ст. 303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, а вимоги заявника щодо визнання бездіяльності слідчого та зобов`язання його розглянути відповідні клопотання, переліком ст. 303 КПК України не визначені.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 оскаржує постанову прокурора Мукачівської окружної прокуратури від 24.09.2023 про відмову у задоволенні її клопотання, поданого 21.09.2023 про встановлення строку виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.01.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068. Як на підставу для оскарження вказаної постанови ОСОБА_5 посилається на положення п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 цієї статті визначено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 21.09.2023 звернулась до прокурора з клопотанням про встановлення строку виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.01.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068. Дане клопотання прокурором розглянуто у порядку ст. 220 КПК України, за результатами якого прокурором винесено оскаржувану постанову від 24.09.2023, яка з огляду на положення ст. 220 КПК України, підлягає оскарженню до слідчого судді.

Таким чином, ОСОБА_5 оскаржує до слідчого судді рішення органу досудового розслідування, прийняте за результатами розгляду її клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, яке з огляду на положення п. 7 ч .1 ст. 303 КПК України підлягає оскарженню, про що окремо зазначено і в постанові прокурора від 24.09.2023.

З огляду на викладене, посилання слідчого судді на ч. 4 ст. 304 КПК України, як на підставу для відмови у відкритті провадження, є неправильним. Відтак, слідчий суддя достовірно не встановив, що є предметом оскарження, а у своїх висновках допустив суперечності, які не ґрунтуються на вимогах скарги і такі висновки не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 присутньою в судовому засіданні під час розгляду її скарги не була, відсутні і дані щодо її повідомлення про час та день розгляду скарги в суді першої інстанції.

-5-

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника тощо.

Проте, слідчий суддя розглянув дану скаргу без дотримання вимог ст. 306 КПК України, у зв`язку з чим висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є передчасним і таким, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки з дотриманням порядку, передбаченого ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя мав можливість безпосередньо з`ясувати обставини з приводу яких була подана скарга, реалізувавши обов`язок, передбачений ст. 3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі, забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених ст. 307 КПК України.

Таким чином, приймаючи рішення слідчий суддя порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність (ст. 9); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 ), тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді знайшли своє підтвердження, що зумовлюють її скасування. Оскільки слідчий суддя не розглядав скаргу ОСОБА_5 по суті, а відмовив у відкритті провадження, то апеляційний суд, скасовуючи ухвалу слідчого судді позбавлений можливості розглянути її по суті, а вирішує питання про необхідність її розгляду слідчим суддею місцевого суду.

Ураховуючи, що прийняття рішення стосовно відкриття провадження за скаргою, відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду і, за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, а розгляд її по суті апеляційним судом буде суперечити вимогам ст. 129 Конституції України, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду скарги по суті.

З цих підстав, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 12.10.2023, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора Мукачівської окружної прокуратури від 24.09.2023 про відмову у задоволенні її клопотання, поданого 21.09.2023 про встановлення строку виконання процесуальних дій в кримінальному провадженні, відомості про яке 17.01.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068, скасувати і призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції зі стадії її прийняття.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді