ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 569/302/21

провадження № 51-4305км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 11 липня 2023 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ухвалою від 08 червня 2021 року задовольнив клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про арешт майна та наклав арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який належить ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 21 червня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, що копія ухвали слідчого судді ОСОБА_8 не надсилалась, з її змістом ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_7 ознайомились лише 16 червня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи у Рівненському міському суді Рівненської області.

Суддя Рівненського апеляційного суду Рівненської області ухвалою від 11 липня 2023 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 повернув на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх доводів зазначає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ним пропущений не був, оскільки за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

ОСОБА_8 до суду першої інстанції не викликалась, копія ухвали їй не надсилалась, з її змістом вони ознайомились лише 16 червня 2023 року і протягом встановленого п`ятиденного строку представник в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

Позиції учасників судового провадження

Представник підтримала подану касаційну скаргу.

Прокурор також підтримав подану касаційну скаргу.

Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.

Мотиви Суду

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Відповідно до положень ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст.55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).

Крім того, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»).

Згадані правові норми конкретизовано в пунктах 1, 2 та 17статті 7 КПК України, де вказано, що зміст і форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження і, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, послався на підставу, передбачену п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

При цьому, апеляційний суд зазначив, що ухвалу слідчого судді постановлено 08 червня 2021 року і за правилами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України строк на її оскарження становить п`ять днів. Апеляційна скарга подана представником 21 червня 2023 року, і ним не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, тому на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України суд повернув її.

Колегія суддів Верховного Суду вважає такі висновки неправильними, а доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, -обґрунтованими.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку; обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в межах кримінального провадження № 0000136 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, цивільний позивач ОСОБА_9 07 червня 2021 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 .

У своєму клопотанні заявник просив розглянути клопотання без повідомлення осіб, у володінні яких знаходиться вказане майно, інших власників майна, їх захисників, представників чи законних представників, з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя ухвалою від 08 червня 2021 року вказане клопотання задовольнив, арешт на майно наклав й при цьому чітко в ухвалі вказав, що розгляд клопотання здійснюється без виклику осіб (їх представників), у володінні яких знаходиться майно.

З матеріалів провадження вбачається, що копія ухвали слідчого судді ОСОБА_8 не надсилалась.

21 червня 2023 року представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав на вказану ухвалу слідчого судді апеляційну скаргу, у якій зазначав, що копії ухвали ОСОБА_8 не отримувала, про її існування та з її змістом вони ознайомились лише 16 червня 2023 року, про що в матеріалах справи наявна розписка (т. 1 а. с. 41).

Відповідно до ч. 6 ст. 64-2 КПК України, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

За правилами ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Оскільки ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику власника майна, копія ухвали їй не надсилалась, з її змістом представник ознайомився лише 16 червня 2023 року, то останнім днем на подання апеляційної скарги для нього було 21 червня 2023 року.

Однак, апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 належним чином не перевірив порядок обчислення строків на її подання; не вказав, коли для представника розпочався перебіг цього строку і коли цей строк закінчився, та в порушення вимоги статей 370, 419 КПК України дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи це, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, ВерховнийСуд

ухвалив:

Касаційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 11 липня 2023 року про повернення апеляційної скарги скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3