Справа № 525/661/23
Провадження № 1-кп/525/104/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за №0000156 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пушкареве Великобагачанського району Полтавської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не заміжньої, не працюючої, із неповною середньою освітою, на утриманні має неповнолітню дитину,раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.

У середині 2021 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 проживаючи разом із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , на прохання останнього, допомогла йому встановити мобільний застосунок «Приват24» на свій мобільний телефон, внаслідок чого отримала доступ до інформації за картковими рахунками ОСОБА_6 , а також його логіну і паролю від інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк» у формі мобільного застосунку «Приват24».

Після цього, у неї в подальшому виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на карткових рахунках ОСОБА_6 шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк» у формі мобільного застосунку «Приват24».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому неодноразово продовжувався і діє донині, ОСОБА_4 08 лютого 2023 року о 18 год. 03 хв., перебуваючи в с. Пушкареве Миргородського району Полтавської області, достовірно знаючи про те, що вона без дозволу власника не має права доступу до інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк» у формі мобільного застосунку «Приват24» на ім`я ОСОБА_6 , з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, шляхом авторизації за допомогою Ваnk ID, неправомірно використовуючи відомий їй логін та пароль ОСОБА_6 , лише за допомогою яких можливий доступ до грошових коштів, які знаходяться на карткових рахунках, здійснила несанкціоноване втручання в роботу вищевказаної інформаційної (автоматизованої) системи.

ОСОБА_4 провела одну транзакцію грошових коштів, що знаходилися на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», що належать ОСОБА_6 , перерахувавши на картковий рахунок банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та який перебував в її користуванні, які в подальшому витратила на власні потреби.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08 лютого 2023 року о 18 год. 03 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Пушкареве Миргородського району Полтавської області в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовжувався і діє донині, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом входу в раніше створений додаток «Приват24» під особистими даними ОСОБА_6 , без відома останнього, здійснила переказ його грошових коштів в сумі 2000 грн. з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 своєї знайомої ОСОБА_7 , яка перебувала у неї в користуванні на момент вчинення злочину.

У подальшому ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, тим самим повністю довела свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 2010 грн., з яких: 2000 грн. сума для зарахування на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 ОСОБА_7 та 10 грн. сума комісії за проведену банківську операцію.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, підтвердила всі обставини скоєння кримінальних правопорушень. Пояснила, дійсно раніше вони з ОСОБА_6 проживали однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. У 2019 році у них народилася дитина, проте, останній батьком дитини не записаний. У 2019 році вона на свій мобільний телефон встановила додаток «Приват24», щоб мати можливість користуватися коштами, які виплачувалися на дитину. Приблизно у середині 2021 року ОСОБА_6 отримав також картку у АТ КБ «ПриватБанк» і вона встановила застосунок «Приват24» для картки ОСОБА_6 , але на свій мобільний телефон, оскільки у останнього не було такої можливості, з того часу їй були відомі логін та пароль для входу у вказаний застосунок, проте вона ним ніколи не користувалася. З 2022 року вони з ОСОБА_6 стали проживати окремо. На початку 2023 року вона звернулася до ОСОБА_6 з проханням дати грошей на утримання дитини, останній пообіцяв дати кошти, але не дав. Тоді вона 08.02.2023 знаючи логін та пароль останнього увійшла у застосунок «Приват24» від імені ОСОБА_6 та здійснила перерахування грошових коштів у розмірі 2000 грн. на платіжну картку ОСОБА_7 , яка перебувала у її користуванні. Зазначені дії вона проводила без відому ОСОБА_6 , останній не надавав їй дозволу користуватися його персональними даними та розпоряджатися коштами. Потім вона через банкомат зняла вказані грошові кошти та витратила на свої потреби. Додатково повідомила, що вчинила кримінальне правопорушення через скрутне матеріальне становище, про вчинене шкодує, обіцяє, що більше такого не повториться, просила суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні надав покази аналогічні до фабули обвинувачення, пояснив, що дійсно вони з обвинуваченою проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Коли він отримав картку у АТ КБ «ПриватБанк», тоді ОСОБА_4 встановила на власний мобільний телефон застосунок «Приват24», щоб він мав можливість користуватися коштами, які знаходяться на картковому рахунку. Логін та пароль для входу з застосунок вони створювали разом, обвинувачена їх знала, але його коштами вона не розпоряджалася та його мобільним застосунком не користувалася. На початку 2023 року обвинувачена звернулася до нього з проханням поновити дані у застосунку «Приват24», він їй відмовив. Повідомив, що обвинувачена просила у нього грошей на дитину. На початку 2023 року, точної дати він не пам`ятає, до нього зателефонували з «ПриватБанку» з проханням підтвердити вхід в застосунок «Приват24», він не мав наміру надавати дозвіл, але натиснув не ту кнопку. Потім, коли вирішив зняти пенсію, яка мала прийти йому на картковий рахунок, дізнався, що з рахунку вже зняті кошти 2000 грн. та 10 грн. - комісія, він зрозумів, що їх викрала обвинувачена. Дозволу на вхід у застосунок та на розпорядження його коштами він обвинуваченій не надавав. Після цього випадку змінив персональні дані для входу у застосунок. Повідомив, що шкода завдана кримінальним правопорушенням йому відшкодована у повному обсязі, претензій до обвинуваченої він не має, просив суд суворо ОСОБА_4 не карати, вважав, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Зокрема вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- заявою ОСОБА_6 від 10.02.2023 про кримінальне правопорушення ( а.с. 43);

- заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції банківської картки, на яку вона здійснювала переказ грошових коштів із банківської картки ОСОБА_6 при вчиненні крадіжки грошових коштів (а.с. 44);

- протоколом огляду місця події від 16.02.2023 з фототаблицею, у ході якого було оглянуто та вилучено банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 червоного кольору (а.с. 45-46, 47, 48);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.04.2023, відповідно до якого ст. слідчим було отримано компакт-диск з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ухвали слідчого судді від 10.03.2023 (а.с. 49-51);

- анкетою-опитувальником клієнта АТ КБ «ПриватБанк» фізичної особи ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_6 є власником карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 (а.с. 52-54);

- постановою слідчого від 10.04.2023 про визнання речовим доказом по кримінальному провадженню інформації по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 за період часу з 00 год. 01 хв. по 23 год. 59 хв. 08.02.2023 на оптичному носії інформації (а.с. 55);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.04.2023, відповідно до якого ст. слідчим було отримано компакт-диск з інформацією АТ «Ощадбанк», відповідно до ухвали слідчого судді від 10.03.2023 (а.с.60-62);

- заявою про приєднання №617903617/090421 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку від 09.04.2021, відповідно до якої власником банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 є ОСОБА_7 (а.с. 63-66, 67);

- випискою по картковому рахунку АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_2 з якої вбачається, що 08.02.2023 здійснено одну транзакцію грошових коштів, що знаходилися на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», кошти перераховано на картковий рахунок банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 (а.с. 68-69);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2023 за участю гр. ОСОБА_4 та у присутності понятих, відповідно до якого остання показала як саме здійснювала втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк» у формі мобільного застосунку «Приват24» та перераховувала грошові кошти (а.с. 70-77);

- протоколом огляду від 08.05.2023 з роздрукованою фототаблицею з банкомата, наданою АТ «Ощадбанк» (а.с. 78-81).

Судом також були досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 ( а.с. 82-88), матеріали досудової доповіді ( а.с. 98-101).

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Отже, допитавши обвинувачену та потерпілого, покази яких повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, дослідивши матеріали справи, у обсязі, який наданий стороною обвинувачення, судом достовірно встановлено наступне.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України, її дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_5 про відсутність у діях обвинуваченої ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, які були досліджені судом у судовому засіданні. Під час розгляду кримінального провадження судом доведено, що обвинувачена ОСОБА_4 здійснила несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи Інтернет-банку «Приват24» шляхом входу до неї за допомогою мобільного застосунку «Приват24», незаконно використавши при цьому персональні дані потерпілого ОСОБА_6 , які були їй відомі раніше. Той факт, що потерпілий самостійно повідомив обвинуваченій персональні дані для входу у застосунок не виключають складу кримінального правопорушення та вини обвинуваченої у його вчиненні.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, її дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування шкоди завданої потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок та тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаялась в скоєному, обіцяла, що більше такого не повториться, активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, повністю відшкодувала завдані збитки, раніше не судима, на утриманні має малолітню дитину, яку виховує самостійно. Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує вік обвинуваченої, її майновий стан, мету та мотиви вчинення кримінальних правопорушень, позицію потерпілого, який просив суворо її не карати, матеріали досудової доповіді, те, щоб покарання не було для обвинуваченої «непосильним тягарем» у розумінні практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до переконання, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та з метою запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, слід призначити їй покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Обрані обвинуваченій вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Застосований до обвинуваченої запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 100, 176-179, 349, 369-371, 373-376, 394, 395 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Речові докази по справі:

- виписку по картці № НОМЕР_3 на 1 арк., платіжну інструкцію №ECM_P24A813470535D6335 на 1 арк., ксерокопію банківської картки № НОМЕР_1 на 1 арк., інформацію по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 за період часу з 00 год. 01 хв. по 23 год. 59 хв. 08.02.2023 на оптичному носії інформації, інформацію по картковому рахунку АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_2 за період часу з 00 год. 01 хв. по 23 год. 59 хв. 10.02.2023 на оптичному носію інформації, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах справи;

- банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_7 .

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1