Провадження № 1-кп/484/392/23
Справа № 484/5292/23
У Х В А Л А

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000679 по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який проходить службу за контрактом на посаді механіка водія стартового взводу стартової батареї НОМЕР_1 підрозділу військової частини НОМЕР_2 , який має звання «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 27.09.2019 ОСОБА_3 уклав з Міністерством оборони України, в особі т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на 3(три)роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 27.09.2019 № 239 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду курсанта військової частини НОМЕР_3 та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 23.10.2019 № 82-РС, старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду механіка-водія стартового взводу стартової батареї НОМЕР_1 підрозділу військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.10.2019 № 271 старшого солдата ОСОБА_3 зарахована до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що з 29.10.2019 справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шик «солдат».

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних, вважається день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

Відтак, з 27.09.2019, тобто з моменту призначення ОСОБА_3 на посаду курсанта військової частини НОМЕР_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. 65, 68 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 26, 27, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні необережного злочину, за наступних обставин.

Так, 10.07.2018 ОСОБА_3 у встановленому законодавством України порядку набув права керування транспортними засобами категорії «А», у зв`язку з чим, під час керування транспортним засобом даної категорії повинен був дотримуватися та виконувати вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 із змінами та доповненнями, ведених в дію з 01.01.2002 (далі - Правил дорожнього руху України).

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 (зі змінами і доповненнями) містить загальне поняття учасників дорожнього руху, а саме - «Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або Інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії...».

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону і стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, 22.06.2023 близько 16 год. 10 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 10.07.2018, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 24.08.2022, керував технічно справним мотоциклом марки «Viper V250F-2», реєстраційний номер НОМЕР_6 . 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , на якому рухався у світлу пору в умовах необмеженої видимості, у сприятливих погодних та дорожніх умовах, по вул. Василя Молокова, м. Первомайськ, Миколаївської області, в напрямку нерегульованого рівнозначного перехрестя вул. Федора Медведева, м. Первомайськ, Миколаївської області.

Також, на вищезазначеному мотоциклі під керуванням ОСОБА_3 , в якості пасажира їхала ОСОБА_6 .

В цей же час по вул. Федора Медведева, м. Первомайськ, Миколаївської області, рухався технічно справний автомобіль марки «Volkswagen СС», реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN код (рама) НОМЕР_9 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наближалась до рівнозначного нерегульованого перехрестя з вказаною вище вул. Василя Молокова, м. Первомайськ, Миколаївської області, яка мала намір здійснювати маневр повороту ліворуч на вул. Василя Молокова в напрямку вул. Гвардійська, м. Первомайськ, Миколаївської області.

Під час зближення автомобіля «Volkswagen СС», реєстраційний номер НОМЕР_8 та мотоцикла марки «Viper V250F-2», реєстраційний номер НОМЕР_6 до зазначеного вище рівнозначного нерегульованого перехрестя, водій ОСОБА_3 , керуючи мотоцикла марки «Viper V250F-2», реєстраційний номер НОМЕР_6 , діючи з необережністю, а саме кримінальною протиправною недбалістю, проявляючи крайню неуважність до зміни дорожньої обстановки, яка полягала зобов`язати дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, тобто у появі іншого транспортного засобу праворуч по відношенню до напрямку його руху, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо та умисно порушив вимоги ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також наступні вимоги Правил дорожнього руху України:

-п.1.3. - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п.1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункту «б» п.2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.12.4 та п.16.12 ПДР України, які зобов`язують у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год., а також на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух, внаслідок чого не дав дорогу автомобілю марки «Volkswagen СС», реєстраційний номер НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_7 та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинні потовчення ніг, перелому зовнішньої лодишкі зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Отже, діючи з необережністю у виді кримінально протиправної недбалості, умисно та грубо порушуючи зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 не передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій. хоча повинен був і міг їх передбачити, в силу свого віку та життєвого досвіду, відсутності медичних протипоказань щодо керуванням транспортними засобами. При цьому ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання технічних вимог п.12.4 та п.16.12 Правил дорожнього руху України.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного (через недбалість) порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.16.12 Правил дорожнього руху України, та її наслідки знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією з технічної точки зору.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді механіка-водія стартового взводу стартової батареї НОМЕР_1 підрозділу військової частини НОМЕР_2 , обвинувач у тому, то 22.06.2023 близько 16 год. 10 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Viper V250F-2», реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , діючи з необережністю, а саме кримінально протиправною недбалістю, оскільки не передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.1.3., підпункту «б» п.2.3., п.12.4 та п.16.12 Правил дорожнього руху України та порушення яких знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із наслідками, що настали, на нерегульованому перехресті вул. Василя Молокова та вул. Федора Медведева м. Первомайська, Миколаївської області, не дав дорогу та внаслідок нього допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen СС», реєстраційний номер НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинні потовчений ніг, перелому зовнішньої лодишкі зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, шо потягли за собою тривалий розлад здоров`я, -

тобто обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, ОСОБА_5 , звернулися до суду з клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що він та потерпіла примирилися, відповідно до ст. 46 КК України.

Прокурор та потерпіла в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1,3 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також

що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК ( 2341-14 ) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим .

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, що віднесено законом до необережного нетяжкого злочину, вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро покаявся, сприяв в розкритті вчиненого злочину, складу іншого злочину в його діях судом не встановлено, об`єктивно оцінив неправомірність своїх дій, усвідомив їх протиправність та примирився із потерпілою ОСОБА_6 та відшкодував завдані збитки, тому є всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із його примиренням з потерпілою та закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення чотирьох судових експертиз на загальну суму 7648 грнт 00 коп.

Речовий доказ автомобіль «Volkswagen CC», реєстраційний номер НОМЕР_11 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання автотранспорту Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області (вул. Київська,79-Б в м. Первомайськ, Миколаївської області), який належить ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне повернути у власність останньої.

Речовий доказ мотоцикл «Viper», реєстраційний номер НОМЕР_12 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання автотранспорту Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області (вул. Київська,79-Б в м. Первомайськ, Миколаївської області), який належить ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне повернути у власність останнього.

Керуючись ст. ст. 26, 284, 369, 371, 372, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення чотирьох судових експертиз на загальну суму 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) грн 00 коп.

Речовий доказ автомобіль «Volkswagen CC», реєстраційний номер НОМЕР_11 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання автотранспорту Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області (вул. Київська,79-Б в м. Первомайськ, Миколаївської області), який належить ОСОБА_8 , повернути у її власність.

Речовий доказ - мотоцикл «Viper», реєстраційний номер НОМЕР_12 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання автотранспорту Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області (вул. Київська,79-Б в м. Первомайськ, Миколаївської області), який належить ОСОБА_3 , повернути у його власність.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1