Справа № 559/2898/20
Провадження № 1-кп/559/16/2023
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

"13" листопада 2023 р. місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дубно в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000229 від 09.11.2020 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст. 126, ч.1 ст.289 КК України.

25.05.2023 до Дубенського міськрайонного суду надійшло вищевказане клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , яке прокурор обґрунтовує наступним.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання

ОСОБА_5 , 08 листопада 2020 року, близько 21 години 00 хвилин, маючи умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує недоторканність житла, без передбаченого законом дозволу власника або користувача приміщення, через вхідні двері, проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , належного на праві власності ОСОБА_6 , у якому проживає ОСОБА_7 зі своєю сім`єю, порушивши таким чином право ОСОБА_7 на недоторканість його житла.

Крім того, ОСОБА_5 09 листопада 2020 року; близько 00 години 30 хвилин, перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, у ході раптово виниклого конфлікту, з метою вирішення такого конфлікту на свою користь, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліву ділянку грудної клітки ОСОБА_7 , що завдал фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень. Після чого, продовжуючи свій протиправний намір, спрямований на умисне спричинення ударів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 09 листопада 2020 року, близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи на подвір`ї вищезазначеного господарства, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину лобної ділянки голови ОСОБА_7 , в результаті чого потерпілому ОСОБА_7 було завдано фізичний біль і не було спричинено тілесних ушкоджень.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_5 13 червня 2021 року, близько 17 години 50 хвилин, перебуваючи на дорозі поблизу магазину «Продукти», що за адресою: вул. Лісова, буд. 18, смт. Смига, Дубенського району Рівненської області, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме скутером марки «Susuki», моделі «Lets», номер рами НОМЕР_1 , без реєстрації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, з корисливих мотивів, з метою використання у власних цілях, без дозволу та відома власника ОСОБА_7 , умисно, за допомогою ключів, що знаходилися в замку запалювання скутера, запустив двигун вказаного скутера, привів його в рух та поїхав ним у напрямку вул. Дружби, смт. Смига, Дубенського району, Рівненської області, таким чином незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, вартістю 8312 гривень 50 копійок, який на праві власності належить ОСОБА_7

09.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №00229 по факту незаконного проникнення до житла, що мало місце 08.11.2020 року та по факту завдання побоїв, що мало місце 09.11.2020 року.

14.06.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту незаконного аволодіння транспортним засобом, що мало місце 13.06.2021 року.

У відповідності до ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 лютого 2023 року оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, судове провадження за кримінальне провадження №00229 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 126 КК України, - зупинено до розшуку обвинуваченого.

У зв`язку з надходженням до суду 25 травня 2023 клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури про оголошення ОСОБА_9 в міжнародний розшук та обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Провадження у справі відновлено ухвалою суду від 05.06.2023 року.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового провадження встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_5 на даний час перебуває за кордоном, його місце знаходження не встановлено. ОСОБА_5 на даний час переховується від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 126 КК України. Встановити місцезнаходження та забезпечити явку ОСОБА_5 не представляється можливим, оскільки наданий момент місцезнаходження останнього не встановлено. Згідно інформації Державної прикордонної служби України, розшукуваний 08 лютого 2022 року виїхав за межі України на територію Республіки Польща та в подальшому в Україну не повертався. Таким чином, існує ризик того, що обвинувачений може надалі ухилятись від суду.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України, встановлено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Встановлено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховується від суду. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 13.11.2023 ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Враховуючи вище викладене та те, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, не зможуть гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просить обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторін.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

09.02.2023 обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, а 13.11.2023, останнього було оголошено у міжнародний розшук, так як згідно отриманих відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України ОСОБА_5 виїхав за межі території України 08.02.2022 через пункт пропуску «Шегині», та в подальшому на територію України не повертався.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечив протии обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на частину 6 статті 193 КПК України, згідно якої, суд розглядає клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. Зазначив, що у клопотанні прокурора не наведено жодного доказу, який свідчить про достатні підстави вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. Водночас, оскільки розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі особи, щодо якої відбувається такий розгляд, можливо лише за наявності доказів оголошення її в міжнародний розшук, єдиним доказом так оголошення є публікація щодо неї картки оповіщення червоного кольору. Доказів оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук та публікації щодо нього картки оповіщення червоного кольору у клопотанні прокурора не наведено.

Просить у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Вислухавши доводи прокурора, захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.

Мотивація суду.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що обвинувачений може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Суд, розглядаючи дане клопотання, досліджує та встановлює такі обставини: чи доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук; чи може бути застосовано такий виключний запобіжний захід як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; мету застосування запобіжного заходу.

Чи доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук і при вирішенні зазначеного питання законодавець вимагає дослідити обставини кримінального провадження та встановити наявність сукупності 2-х факторів: наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; оголошення обвиунваченого в міжнародний розшук.

Так, згідно ч. 2 ст. 318 КПК України, судове засідання відбувається за обов`язкової участі обвинуваченого.

Міжнародний розшук обвинувачених і внесення їх у базу даних Інтерполу являє собою комплекс відповідних заходів, один з яких є прийняття постанови( ухвали) про оголошення особи в міжнародний розшук і направлення цієї ухвали до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні з відповідним клопотанням для передачі в подальшому до Комісії з контролю за файлами Інтерполу задля встановлення місцезнаходження особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

09.02.2023 обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу(т.І а.с.115).

13.11.2023 обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено у міжнародний розшук, так як згідно отриманих відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України ОСОБА_5 виїхав за межі території України 08.02.2022 через пункт пропуску «Шегині», та в подальшому на територію України не повертався.

Чи може бути застосовано такий виключний запобіжний захід як тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно, у разі, якщо прокурором , крім наявності підстав, передбаченмх ст. 177 цього Кодексу буде доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений переховувався від суду, перешкоджав кримінальному провадженню.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, встановлено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 може бути застосований.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в клопотанні та у судовому засіданні прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 на даний час перебуває за кордоном, його місце знаходження не встановлено, отже на даний час він переховується від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України.

Мета застосування запобіжного заходу

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Територію України ОСОБА_5 залишив з метою уникнення покарання, його місце знаходження на даний час невідоме, тому м`якший запобіжний захід, наприклад у, у виді домашнього арешту застосованим бути не може; зі зверненням про взяття на поруки ОСОБА_5 до суду ніхто не звертався, тому і даний запобіжний захід застосованим бути не може; особисте зобов`язання не зможе усунути наявний ризик. Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в ОСОБА_5 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.

Тому суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно обрати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

В даному конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що суспільний інтерес перебування останнього під вартою, переважає над його особистим інтересом.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ

Щодо застави.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи зі змісту ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу. В даному випадку, суд обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, а не застосовує, що є підставою не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177-183, 193, 194, 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Кримінальне провадження №0000229 від 09.11.2020 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України - зупинити до розшуку обвинуваченого.

Організацію виконання ухвали доручити прокурору у кримінальному провадженні - ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після оголошення вручити прокурору та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1