Провадження № 274/481/22
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/270/24

І м е н е м У к р а ї н и

20.02.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретарів судового засідання . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/481/22 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, має інвалідність першої групи загального захворювання, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 18.01.02 Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 304, 70, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі; 2) 18.08.05 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 3) 26.03.14 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 2, 308 ч. 1, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 24.11.14 звільненого від відбування покарання за хворобою (судимість за події 2019 року погашена відповідно до ст. 89 КК України),

за ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8

обвинуваченого . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2021 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 перебували в альтанці поряд з будинком по вул. Червоній, 22 в м. Бердичеві, де спільно вживали алкогольні напої.

У цей час та місці, в ході розпивання алкоголю між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 наніс один удар правою ногою по інвалідному візку, в якому знаходився ОСОБА_4 . У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в альтанці поряд з будинком АДРЕСА_3 , що розташований за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 схопив праву ногу ОСОБА_9 та, взявши зі столу ніж, лезом вказаного ножа умисно наніс не менше 6 ударів в область правої ноги ОСОБА_9 , заподіявши тому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран на правій гомілці з пошкодженням судин та м`язів гомілки, які є середньої тяжкості тілесним ушкодженням за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 з самого початку розгляду вказав, що визнає свою вину в умисному спричиненні вказаних вище тілесних ушкоджень потерпілому, заперечивши лише інкримінований йому наслідок у вигляді смерті потерпілого. Після дослідження доказів по суті обвинувачення обвинувачений показав, що події відбувалися у останню неділю жовтня 2021 року, він був вдома. Йому подзвонив ОСОБА_10 , запросив приїхати відсвяткувати. Він спитав, а яке ж свято. Хміль повідомив, що День водія. Він сказав, що не водій, але ОСОБА_10 сказав, що буде. Приїхав до ОСОБА_11 на гараж. Хміль з ОСОБА_11 вже пили, він приєднався. Пили з годинку. Прийшла жінка ОСОБА_11 , розігнала. Вони порозходилися, ще залишилася горілка. Він прийшов додому, вмився. Прийшов ОСОБА_11 з недопитою горілкою, запропонував допити, він відмовився і ОСОБА_11 пішов. Через деякий час подзвонив ОСОБА_10 , запросив. Він вийшов, сиділи у альтанці, пили. Бачили п`яного ОСОБА_11 біля магазину, він ще казав, що не треба кликати. Потім ОСОБА_11 все ж прийшов до них з горілкою, пили втрьох у альтанці по Червоній, 22. Під час розпиття ОСОБА_10 наливав всім потрошки. Токарський почав казати, що мало наливає, потім почав скидати речі зі столу, смітити. Він робив зауваження, але ОСОБА_11 , коли випивав, ставав конфліктним, під час одного з перекидань він вдарив ОСОБА_11 виделкою. У ході спілкування ОСОБА_11 розповідав, що до нього приїжджала поліція жінка його не пускала, він її закрив на балконі, потім діти випустили, вона схопила молоток і вдарила по голові, спині. Сам він на ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не бачив, але ОСОБА_10 казав, що була потертість на потилиці. У нього тілесних ушкоджень не було. Під час розпиття ОСОБА_11 сидів на дивані, розмахував руками. Просто розмахував, битися і не збирався. Хміль вийшов. Розпочався черговий конфлікт, ОСОБА_11 вдарив ногою і влучив у його інвалідний візок. Йому це все набридло, розлютила поведінка ОСОБА_11 , який вів себе негарно, смітив, і тому, коли ОСОБА_11 замахнувся, щоб вдарити вдруге ногою, схопив того лівою рукою за ногу, а правою рукою взяв ніж зі столу і наніс ОСОБА_11 декілька, не менше 3-4, можливо і 6, ударів ножем у ногу. Припинив бити, бо побачив кров. Ніж був його, він приніс його у альтанку, вони ним чистили горіхи. Ніж був звичайним, з текстолітовою рукояткою. Повернувся ОСОБА_10 , перев`язав ногу Токарському, подзвонив ОСОБА_12 . ОСОБА_12 приїхав через хвилин 5-7, повезли ОСОБА_11 у лікарню. На ранок він дізнався, що ОСОБА_11 помер. Він розуміє, що зробив неправильно, але якби ОСОБА_11 не чіплявся, то цього всього б не було. Не визнає, що від його дій настала смерть потерпілого, лікарі казали, що нічого страшного, що на завтра ОСОБА_11 вже буде пити з ними по 100 грам. У спричиненні тілесних ушкоджень кається, просить не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, свідок ОСОБА_13 показав, що загиблого ОСОБА_9 знав дуже давно: і по школі, і той жив у сусідньому домі. Потерпілий, коли був тверезим, був золотою людиною, і роботяга, і молодець, але коли випивав, ставав неадекватним, міг конфліктувати з будь-якою людиною. Роки чотири ОСОБА_9 не пив, але останні роки два до подій зловживав алкоголем. Події були у 2021 році, 31 числа, у неділю, був День автомобіліста. Зранку він зустрівся із загиблим, той запросив до себе у гараж по АДРЕСА_4 . Випили по 50 грам. Приїхав ОСОБА_14 , ще випили втрьох, але сиділи недовго, хвилин 10, бо прийшла жінка ОСОБА_9 . Розійшлися. Десь у обідню пору зустрілися з обвинуваченим, сиділи у альтанці у дворі по АДРЕСА_3 . У якийсь момент прийшов потерпілий з півторачкою горілки. Токарський вже був добряче випившим, розповідав про конфлікт з жінкою, що та викликала на нього поліцію, показував плечі, казав, що била молотком, при цьому видимих ушкоджень на обличчі, руках не мав. Пили втрьох, загиблий почав себе вести неадекватно. ОСОБА_14 зробив зауваження. Токарський почав ображати обвинуваченого, казав, що вдарить ОСОБА_15 і той нічого не зробить, бо у інвалідному візку. Погроз вбивством не було. Вони з обвинуваченим заспокоїли ОСОБА_9 . Далі випили ще по 30 грам, все було тихо і він відійшов справити природні потреби у напрямку до ставка, за метрів 30. Коли відходив, потерпілий і обвинувачений сиділи на стільцях у альтанці: Канарський справа, Токарський зліва, конфліктів між ними не було. Поки був відсутнім, ніяких криків, шумів не чув. Повернувшись, виявив обвинуваченого і ОСОБА_9 на тих же місцях, але у потерпілого права нога, нижче коліна, була у крові. Кровотеча була великою. У ОСОБА_15 тілесних ушкоджень не було. ОСОБА_16 нічого не пояснював, обвинувачений казав, що той вдарив ногою його візок, це його дістало і він вдарив ОСОБА_9 ножем. Ножа він особисто ні до того, ні після не бачив, на столі ножа не було, закусували вони горіхами. Щоб зупинити кров, він відірвав шматок ганчірки і перев`язав ОСОБА_9 ногу, перев`язував прямо на штани. Знаючи, як довго їде швидка, обвинувачений подзвонив до сусіда ОСОБА_9 свідка ОСОБА_12 , той приїхав дуже швидко. Вони з ОСОБА_12 повезли ОСОБА_9 у лікарню, ОСОБА_14 залишився. Приїхавши, він ще на руках виносив ОСОБА_9 на каталку. Лікар, якщо що він зможе того впізнати сідоволосий, вище за нього зростом, сказав, що все буде добре, що побачаться з потерпілим завтра. Журавський подзвонив дружині ОСОБА_9 , щоб та приїхала у травмпункт. Коли та приїхала, перші її слова були: «Догрався!», а коли сказали, що треба гроші на ліки, відповіла відмовою, сказавши, що потерпілий їй грошей не залишав. На ранок йому повідомили, що ОСОБА_9 помер. У нього особисто у день подій конфліктів з обвинуваченим і потерпілим не було, він нікому ударів не наносив.

Як пояснив свідок ОСОБА_17 , загиблого ОСОБА_9 знав дуже давно, жили з тим у одному будинку. Потерпілий був нормальним чоловіком, працьовитим, але коли випивав, починав говорити лишнє. Останній рік загиблий зловживав алкоголем. У день подій, дати не пам`ятає, у вечірній час, десь о 21-22 годині йому зателефонував ОСОБА_14 , сказав, щоб терміново приїжджав, забрав «Казіка», у якого проблеми. Він поїхав. Приїхав до бесідки по АДРЕСА_3 . Там були: ОСОБА_18 , який сидів на стільці у бесідці; ОСОБА_14 , який був поряд з бесідкою і у якого видимих тілесних ушкоджень не було; і ОСОБА_10 де саме, не пам`ятає. У ОСОБА_9 йшла кров з правої ноги, нижче коліна. Він відірвав шматок простирадла, перев`язав вище коліна і разом з ОСОБА_19 на цьому ж простирадлі завантажили ОСОБА_9 у мікроавтобус та повезли у лікарню. Швидку не викликали, бо знали, що самі довезуть значно швидше. Потерпілий був у свідомості, про події нічого не говорив, тільки сказав, що завтра розберуться. Він не розпитував про події, було чим іншим займатися. У лікарню поїхали втрьох: він, ОСОБА_10 і потерпілий. ОСОБА_14 залишився біля бесідки. До лікарні заїхали за декілька хвилин, викликали лікарів, ОСОБА_10 виніс на руках ОСОБА_9 . Він з телефону потерпілого подзвонив дружині того ОСОБА_20 , щоб та приїхала. Та спочатку відмовлялася, сказавши, що потерпілий їй грошей на це не залишав, і погодилися лише після того, як він нагнув їй з три поверхи матюків. ОСОБА_9 лікарі тримали у приймальному відділенні, йому довелося ще піднімати бучу, щоб хоча б щось робили, аби не стік кров`ю. Він допомагав лікарям, розрізав штани потерпілого, бачив декілька ножових поранень ноги. Коли приїхала жінка ОСОБА_9 , лікарі винесли список ліків, які потрібно було купити. ОСОБА_20 відмовилася і уїхала з поліцейськими. Ліки купували вони по списку. Прізвище лікаря не пам`ятає, хоча зможе впізнати, той їм ще з насмішкою сказав, що потерпілий буде жити, що на завтра вони будуть пити разом. Але наступного ранку о 09 годині йому повідомили, що ОСОБА_9 помер. Раніше між потерпілим і обвинуваченим бійок не було, наскільки він знає, тоді у них виник словесний конфлікт, через те, що ОСОБА_11 обзивав хрещену ОСОБА_4 . Як саме сталися події, він не бачив і не знає, на його думку потерпілий бухав, бухав і добухався.

Допитаний свідок ОСОБА_21 показав, що на час подій він був з ОСОБА_12 , який підвозив його до магазину біля дому. Журавському хтось зателефонував, повідомив про якісь проблеми, що хтось начудив, самої розмови він не чув. Журавський його висадив і поїхав до ОСОБА_15 . Він на місце не їздив і про події нічого не знає. Наступного дня ОСОБА_12 повідомив йому, що ОСОБА_11 помер. Токарського він знав, той був хорошою людиною, але зловживав алкоголем і коли випивав, міг бути неадекватним, для нього особисто ОСОБА_11 був агресивним.

З показань свідка ОСОБА_22 вбачається, що її син ОСОБА_13 . По справі вона знає лише те, що близько 22 години додому прийшов син у брудному, закривавленому одязі, кров була на колінах і на рукавах. Вона запитала, що трапилося. Син відповів, що з ним нічого, порізали ОСОБА_11 і він того тримав на руках, тому саме там і була кров. Хто, де, як і чому порізав ОСОБА_11 , син не розповідав. Самого ОСОБА_11 вона не знала, здебільшого тільки чула по плітках, знала його батьків, які також працювали на рафінадному заводі. Речі сина вона попрала і вивісила сушитися, а потім син прийшов і сказав, що ОСОБА_11 помер, речі вилучили.

Допитаний в судовому засіданні як свідок лікар-хірург Бердичівської міської лікарні ОСОБА_23 показав, що обставини надання медичної допомоги ОСОБА_9 не пам`ятає. Після оголошення висновку експертизи може сказати, що характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень свідчить, що меддопомогу потерпілому надавав лікар-травматолог ОСОБА_24 , так як такі травми (м`язів, судин, кісток) входять у функціональні обов`язки лікаря-травматолога. Він, як лікар-хірург надавав би допомогу у разі пошкодження органів черевної порожнини, грудної клітини тощо. ОСОБА_9 , судячи з оголошеного, перебував у реанімаційному відділенні і його лікували лікарі травматолог і реаніматолог. У реанімації завжди є медпрепарати для надання невідкладної допомоги, не може бути і розмов про те, щоб пацієнтові надавався список ліків для покупки до початку надання допомоги. Лікар-травматолог ОСОБА_24 до лікарні не повертався, продовжує проходити військову службу у ЗСУ.

Як показала допитана за клопотанням захисника свідок ОСОБА_25 , мати обвинуваченого, Токарського знала дуже давно, той жив у одному районі з ними, товаришував з сином, інколи приходив до них у гості. Токарський був нормальною людиною, тільки останні два-три місяці постійно пив і став неадекватним, зокрема, міг до сина говорити: «Що ти «Пельмень» (прізвисько сина) мені зробиш?». Токарський не раз ночував у них у дворі у альтанці, вона його звідти виганяла. Події ж були у кінці жовтня 2021 року, про них дізналася від працівників поліції, коли ті прийшли. У вечір подій криків з двору не чула, ввечері, коли лягала спати, син був вдома, нічого не говорив. Це вже потім син сказав, що ОСОБА_11 вдарив його ногою по його візку, хотів ще раз вдарити і тоді син схопив за ногу і наніс у ногу удар ножем.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується:

*даними протоколу огляду місця події від 31.10.21 з фототаблицею до нього, при проведенні якого у Бердичівській ЦМЛ вилучено одяг та взуття ОСОБА_9 з плямами речовини бурого кольору, зафіксовано пошкодження тканини правої штанини (т. 1, а.п. 8-14);

*даними протоколу огляду місця події від 01.11.21 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто прибудинкову територію загального користування поблизу будинку № 22 по вул. Червоній в м. Бердичеві та бесідку на ній. Під час огляду зафіксовано обстановку у бесідці, зокрема наявність на підлозі калюжі речовини бурого кольору, зі столу вилучено господарський ніж з рукояткою чорного кольору та виделку, які мають відповідно на лезі на робочій частині плями речовини бурого кольору; вилучено змиви речовини бурого кольору (т. 1, а.п. 7-19);

*даними протоколу огляду місця події від 01.11.21 з фототаблицею до нього, в ході якого у морзі Бердичівської ЦМЛ оглянуто труп ОСОБА_9 , зафіксовано зовнішні тілесні ушкодження на трупі. Під час огляду труп дактилоскопійовано, відібрано зразки крови, зрізи нігтьових пластин обох рук (т. 1, а.п. 29-38);

*даними протоколу огляду місця події від 01.11.21 з фототаблицею до нього, під час якого ще раз оглянуто місце скоєння злочину - прибудову у вигляді бесідки на прибудинковій території поблизу будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду вилучено простирадло з плямами речовини бурого кольору (т. 1, а.п. 41-44);

*даними протоколу огляду місця події від 01.11.21 з фототаблицею до нього, при проведенні якого за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 виявлено та вилучено колесо з інвалідного візка з плямами речовини бурого кольору, кофту, кросівки та штани ОСОБА_26 (т. 1, а.п. 46-54);

*даними протоколу огляду місця події від 01.11.21 з фототаблицею до нього, при проведенні якого за місцем проживання свідка ОСОБА_22 по АДРЕСА_5 вилучено кросівки та штани свідка ОСОБА_27 (т. 1, а.п. 56-61);

*даними протоколу отримання зразків для експертизи від 02.11.21, під час якого у підозрюваного ОСОБА_4 відібрано зразки букального епітелію (т. 1, а.п. 101);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 488 від 04.11.21, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на тильній поверхні правої кисті, задній поверхні правого передпліччя, в середній третині лівої гомілки. На спині по центру старий післяопераційний рубець зі слідами післяопераційних швів. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що мають грані, та відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливим, що ушкодження у вигляді трьох осаднень шкіри, в середній частині правого передпліччя, розташованих вздовж однієї лінії (з однаковими розмірами (0,4х0,2см) та з однаковими відстанями між ними), могли утворитися від предмета, схожого на зубчасту частину столової виделки. Давність отримання тілесних ушкоджень може відповідати обставинам подій, вказаних в постанові та освідуємим. На тілі освідуємого виявлено як мінімум 3-4 місця прикладання сили. Ушкодження у вигляді післяопераційного рубця утворилося задовго до подій, вказаних у постанові та не підлягає судово-медичній оцінці (т. 1, а.п. 117);

*даними протоколу слідчого експерименту від 12.11.21 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого підозрюваний ОСОБА_4 на місці події за участі судово-медичного експерта показав коли, де та як саме він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , в тому числі показав, як він наносив потерпілому удари виделкою у обличчя, а потім ножем у праву ногу (т. 1, а.п. 121-128, 129). Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину, обстановки до та після події відповідають фактичним обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, свідків, висновків судово-медичних експертиз та іншим дослідженим доказам;

*даними висновку судово-медичної експертизи № 198 від 14.12.21, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала від гострої крововтрати внаслідок множинних відкритих ран правої гомілки, що підтверджується результатами розтину трупа: наявність колото-різаних ран на правій гомілці з пошкодженням передньої та задньої великогомілкової артерій та м`язів гомілки, малокров`я внутрішніх органів; даними судово-гістологічного дослідження: крововиливи у м`які тканини з ділянки ушкодження з початковими реактивними змінами в межах препаратів. Дефект стінки судини правої гомілки з повним пересіченням стінки. Враховуючи розвиток трупних явищ, можна вважати, що смерть ОСОБА_9 настала в межах 6-8 годин до моменту розтину тіла в морзі. При судово-медичному дослідженні ОСОБА_9 було виявлено: рани на голові, обличчі та рани на лівому передпліччі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не менше 15-ти місць прикладання травмуючого фактору (не виключено внаслідок ударів зубами виделки), відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; синці на лівому передпліччі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, що не залишили специфічних та видових ознак по яким можливо було б ідентифікувати предмет, не менше від 2-х місць прикладання травмуючого фактору, відносяться до легких тілесних ушкоджень; садно на II пальці правої кисті, яке утворилось від дії тупого твердого предмету, що не залишив специфічних та видових ознак, по яким можливо було б ідентифікувати предмет, від 1-го місця прикладання травмуючого фактору, відноситься до легких тілесних ушкоджень; колото-різані рани на правій гомілці з пошкодженням судин та м`язів гомілки, які утворились від дії колючо-ріжучих предметів, не менше як від 6-ти ударів такими в ділянку правої гомілки та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Синець на лівому плечі, який утворився від дії тупого твердого предмету в термін за 2-3 доби до часу судово-медичного дослідження та відноситься до легкого тілесного ушкодження. При судово-токсикологічному дослідженні крові виявлений етиловий алкоголь в концентрації 2,02‰, що у живих осіб на момент настання смерті відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню важкості. Кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 1, а.п. 138-141);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 508 від 14.12.21, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні ОСОБА_9 було виявлено: рани на голові, обличчі та рани на лівому передпліччі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не менше 15-ти місць прикладання травмуючого фактору (не виключено внаслідок ударів зубами виделки), відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; синці на лівому передпліччі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, що не залишили специфічних та видових ознак, по яким можливо було б ідентифікувати предмет, не менше від 2-х місць прикладання травмуючого фактору, відносяться до легких тілесних ушкоджень; садно на II пальці правої кисті, яке утворилось від дії тупого твердого предмету, що не залишив специфічних та видових ознак, по яким можливо було б ідентифікувати предмет, від 1-го місця прикладання травмуючого фактору, відноситься до легких тілесних ушкоджень; колото-різані рани на правій гомілці з пошкодженням судин та м`язів гомілки, які утворились від дії колючо-ріжучих предметів, не менше як від 6-ти ударів такими в ділянку правої гомілки та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Синець на лівому плечі, який утворився від дії тупого твердого предмету в термін за 2-3 доби до часу судово-медичного дослідження та відноситься до легкого тілесного ушкодження. На тілі трупа ОСОБА_9 в загальному виявлено не менше 24-х місць прикладання травмуючого фактору. Потерпілий в момент спричинення тілесних ушкоджень міг знаходитися в будь-якому положенні тіла, при якому ділянки тіла були б доступними для спричинення тілесних ушкоджень. Після отримання тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , він міг здійснювати які-небудь самостійні дії, крім періоду втрати свідомості. Питання щодо можливості врятування життя при наданні кваліфікованої медичної допомоги входить до компетенції комісійної судово-медичної експертизи з залученням лікарів-клініцистів. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , могли утворитися в термін та за обставин, на які вказав підозрюваний ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту за його участі 12.11.21 (т. 1, а.п. 142-146);

*даними висновку амбулаторної комісійної судової психіатричної експертизи № 15-2022 від 18.01.22, відповідно до якого ОСОБА_4 , 1977 р.н., на даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації, що відповідає критеріям шифру F 10.71 МКХ-10. Однак вищевказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_4 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах розладу особистості. ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, виявляв клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації. Однак вищевказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_4 не досягали ступеню психічного захворювання, лежали в межах розладу особистості. ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. ОСОБА_4 міг усвідомлення свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, може усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_4 по своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1, а.п. 159-161);

*даними медичної карти стаціонарного хворого № 4450(21) на ім`я ОСОБА_9 , який 31.10.21 був госпіталізований по направленню травмпункту, направлений до відділення анестезіології і інтенсивної терапії з діагнозом: «ЗЧМТ? Отруєння невідомою речовиною? Множинні різані рани правої гомілки з пошкодженням м`язів. Геморагічний шок? З 21.20 до 21.50 протокол операції, ПХО різаних ран правої гомілки з ушиванням м`язів. Під час перебування на лікуванні ОСОБА_9 є записи лікарів, в тому числі хірурга, травматолога, анестезіолога, згідно з якими 01.11.21 о 02.25 стан хворого різко погіршився, 01.11.21 о 03.10 констатовано біологічну смерть;

*даними висновку комплексної комісійної судово-медичної експертизи № 243 від 17.11.23, відповідно до якого лікування ОСОБА_9 в умовах Бердичівської ЦМЛ з приводу отриманих ним поранень було надано не в повному об`ємі, зокрема в розрізі проведення протишокової терапії, недостатньої внутрішньовенної інфузії кровозамінників та препаратів по відновленню об`єму циркулюючої крові і ушиванні травмованих судин гомілки. Застосовані при лікуванні ОСОБА_9 лікарські препарати не могли призвести до настання смерті потерпілого. У разі надання ОСОБА_9 своєчасної і кваліфікованої медичної допомоги врятування життя не виключається. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 було виявлено: рани на голові, обличчі та рани на лівому передпліччі, крововиливи під м`які покрови голови, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, внаслідок прикладання не менше 15-ти травмуючих впливів (не виключено внаслідок ударів зубами виделки) в межах доби до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; синці на лівому передпліччі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, що не залишили специфічних та видових ознак, по яким можливо було б ідентифікувати предмет, внаслідок прикладання не менше 2-х травмуючих впливів в межах доби до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; садно на II пальці правої кисті, яке утворилось від дії тупого твердого предмету, що не залишив специфічних та видових ознак, по яким можливо було б ідентифікувати предмет, внаслідок прикладання не менше 1-го травмуючого впливу в межах доби до часу настання смерті, має ознаки легкого тілесного ушкодження і в причинному зв`язку зі смертю не знаходиться; синець на лівому плечі, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, внаслідок прикладання не менше 1-го травмуючого впливу, в причинному зв`язку зі смертю не знаходиться; колото-різані рани на правій гомілці з пошкодженням судин та м`язів гомілки, які утворились від дії колючо-ріжучих предметів, не менше як від 6-ти ударів такими в ділянку правої гомілки, можливо за обставин та в терміни, що вказані в постанові про призначення експертизи (тобто 31.10.21 близько 20.30, при нанесенні ударів ножем). При токсикологічному дослідженні крові, відібраної у ОСОБА_9 31.10.2021 року о 21:30 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,12‰, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню. Відповідно до п. 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», передбачених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95, наслідки ушкодження, які обумовлені не власне характером даного ушкодження, а випадковими обставинами (алкогольне сп`яніння) чи дефектами надання медичної допомоги, не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Таким чином спричинені ОСОБА_9 колото-різані рани на правій гомілці з ушкодженням судин та м`язів гомілки, хоч і знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, відносяться до тілесного ушкодження середнього степеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 могли утворитися в термін та за обставин, на які вказав підозрюваний ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту за його участі 12.11.21 (т. 2, а.п. 147-154).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали (потерпіла звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, свідком подій не була, прокурор відмовився від допиту свідка, інші учасники не наполягли на допиті цих осіб), клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), судом до матеріалів провадження під час підготовчого судового засідання долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Оцінивши наведені вище докази в їхній сукупності, вважає, що, правильно встановивши фактичні обставини та кваліфікацію злочину як умисне спричинення тілесних ушкоджень, орган досудового слідства дав йому неправильну правову оцінку, кваліфікувавши за ч. 2 ст. 121 КК України із зазначенням ступеню тяжкості тяжкі, із спричиненням смерті.

Так, у цьому кримінальному провадженні достовірно встановлено і ніким не оспорюються фактичні обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисел ОСОБА_4 на їхнє спричинення. Єдиним спірним питанням у провадженні з самого початку було і залишається наявність прямого причинного зв`язку між настанням смерті і безпосередньо діями ОСОБА_4 , відповідність і достатність надання ОСОБА_9 медичної допомоги у лікувальному закладі. Ще у первинній судово-медичній експертизі 14.12.21 судово-медичний експерт прямо вказувала, що питання щодо можливості врятування життя при наданні кваліфікованої медичної допомоги входить до компетенції комісійної судово-медичної експертизи з залученням лікарів-клініцистів. Тобто задовго до закінчення досудового розслідування працівникам правоохоронних органів було достовірно відомо про необхідність належного підтвердження доказами причинного зв`язку між діянням ОСОБА_4 та настанням суспільно небезпечних наслідків, однак цю необхідність було проігноровано.

Вже у ході судового розгляду судом було призначено передбачену чинним законодавством судову комплексну комісійну експертизу, без висновків якої відповідно до ст. 242 КПК України неможливо було б здійснити судовий розгляд. За результатами експертизи комісією експертів обласного бюро СМЕ, лікарів обласної клінічної лікарні саме і встановлені всі обставини, які мають значення для цього кримінального провадження. Згідно з висновком комісії експертів достовірно встановлено, що лікування ОСОБА_9 в умовах Бердичівської ЦМЛ з приводу отриманих ним поранень було надано не в повному об`ємі, зокрема в розрізі проведення протишокової терапії, недостатньої внутрішньовенної інфузії кровозамінників та препаратів по відновленню об`єму циркулюючої крові і ушиванні травмованих судин гомілки. У разі надання ОСОБА_9 своєчасної і кваліфікованої медичної допомоги врятування життя не виключається. Відповідно до п. 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», передбачених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95, наслідки ушкодження, які обумовлені не власне характером даного ушкодження, а випадковими обставинами (алкогольне сп`яніння) чи дефектами надання медичної допомоги, не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Враховуючи наведене, комісією експертів зроблено висновок, що обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження не тяжкі, а середнього ступеню тяжкості.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною в частині та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що зазначені і у обвинувальному акті.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (що визнається самим обвинуваченим).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, проживає з матір`ю, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, схильна до зловживання спиртними напоями, конфліктних ситуацій, запальний, брехливий, із зухвалою поведінкою, має інвалідність першої групи загального захворювання.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, який раніше до неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у виді позбавлення волі, беручи до уваги, що обвинувачений не працює, має інвалідність першої групи, що виключає можливість призначення покарання у виді виправних робіт або обмеження волі, враховуючи суспільну небезпеку скоєного злочину та санкцію кримінального закону, думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні (т. 2, а.п. 26), суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений вину визнав, розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має інвалідність 1 групи, суд призначає покарання на строк, ближчий до мінімального, встановленого у санкції статті. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обговоривши питання застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд не знаходить підстав для такого звільнення, оскільки внаслідок дій обвинуваченого спричинено тілесні ушкодження і при незастосуванні реальної міри покарання інші люди, спостерігаючи відсутність реальних наслідків для особи за використання ножа при спричиненні тілесних ушкоджень, можуть зробити для себе невірні висновки про дозволеність такої поведінки. Обвинувачений має лише дві пом`якшуючих покарання обставини, при тому, що одночасно має і дві обтяжуючих покарання обставини. Все наведене вказує на необхідність врахування небезпеки суспільним інтересам та неможливості досягнення мети покарання без реального відбування покарання і це на думку суду, вказує на необхідність перебування обвинуваченого в межах установи виконання покарань. Всі пом`якшуючі ж покарання обставини, позитивні характеристики враховані судом при визначенні судом строку покарання, ближче до мінімального.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої, суд виходить з наступного. Так, згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. ОСОБА_4 засуджується за спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та не засуджується за спричинення смерті останньому, оскільки його дії не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого. Потерпіла ж звернулася до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю ОСОБА_9 . Суд не вправі виходити під час судового розгляду за межі доведеного обвинувачення. На підставі викладеного вище слід зробити висновок, що ці заявлені потерпілою позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди виходять за межі висунутого обвинувачення і тому розгляду і вирішенню в межах судового розгляду цього кримінального провадження не підлягають. Потерпіла має право на звернення про відшкодування цієї шкоди в порядку цивільного судочинства.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обраховувати з дня приведення вироку до виконання (затримання та прибуття в установу виконання покарань).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_28 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті чоловіка - залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

складний ніж, довжиною 18 см, з чорною ручкою, господарський ніж довжиною близько 20 см з рукояткою у вигляді двох темних пластин, дві скляні чарки, порожню пластикову пляшку з червоною кришкою, металеву виделку з нашаруванням речовини буро-червоного кольору, які відповідно до постанови ст. слідчого від 01.11.21 здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області знищити.

Медичну карту стаціонарного хворого № 4450(21) на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку долучено до матеріалів провадження повернути до КНП «Бердичівська міська лікарня» Бердичівської міської ради.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.21 на складний ніж, довжиною 18 см, з чорною ручкою, господарський ніж довжиною близько 20 см з рукояткою у вигляді двох темних пластин, дві скляні чарки, порожню пластикову пляшку з червоною кришкою, металеву виделку з нашаруванням речовини буро-червоного кольору - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.21 на простирадло з візерунками біло-синього кольору, на якому наявні плями речовини бурого кольору, належне померлому ОСОБА_9 ; спортивні штани чорного кольору з написом "Maraton" та кросівки сірого кольору фірми "Fila" із вставками чорного, білого та помаранчевого кольорів, належні ОСОБА_13 ; спортивну кофту синього кольору із блакитним коміром та написом на спині "Somerfield", кросівки темно-синього кольору фірми "New Balance" з помаранчевим написом по боках "N", штани сірого кольору без напису, заднє ліве колесо, демонтоване з інвалідного візка, на металевій основі та на резині якого наявні плями речовини бурого кольору, належні ОСОБА_4 - скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1