Справа № 697/2372/23
Провадження № 1-кп/697/282/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ФОП ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське (Богданівка), Драбівського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше судимого:

07.05.2015 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік.;

09.10.2015 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

24.03.2023 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, маючий у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 07.05.2015 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 09.10.2015 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 24.03.2023 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, маючий у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 з 18.08.2023 строком на 90 діб, однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 24.09.2023 близько 23:00 години, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи біля магазину «Техніка з Європи» ФОП ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , взяв із тротуарної доріжки частину бордюру та шляхом його кидку пошкодив вікно вищевказаного магазину, після чого проник через пошкоджене вікно до приміщення даного магазину, з якого таємно викрав 11 ноутбуків марки DELL модель Chromebook 11-3189, які знаходились в торгівельному приміщенні біля касового столу, вартістю згідно судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/11775-ТВ від 12.10.2023 за один ноутбук 3066,67 грн, а всього на загальну суму 33733,37 грн., які заховав до поліетиленового пакету та покинув вищевказаний магазин з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, і таким чином спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

31.10.2023 між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений беззастережно визнав свою вину у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та зобов`язався:

- сприяти досудовому розслідуванню кримінального провадження №0000364 від 25.09.2023;

- беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі під час судового розгляду обвинувального акту;

- у разі виявлення інших кримінальних правопорушень, надати інформацію слідчим інформацію слідчому відділенню відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень.

Сторони погодились, що ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, слід призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2023, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Сторони розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода підписувалася у його присутності, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, претензій до обвинуваченого не має.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку сторін, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З матеріалів кримінального провадження (а.с.14), вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 написали власноручно заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 , з наслідками укладення такої угоди їх ознайомлено.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам ст. 472 КПК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчинених обвинуваченим правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

При призначенні покарання, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом не встановлено визначених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів, обране з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Застосований запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до набрання вироком законної сили зміні не підлягає.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України та угоди про визнання винуватості, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2023 між прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2023, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Речові докази у кримінальному провадженні: три ноутбуки марки DELL модель Chromebook 113189 разом із одним зарядним пристроєм живлення до ноутбуку, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ФОП ОСОБА_6 повернути ФОП ОСОБА_6 ; сліди пальця та долоней рук розмірами 19x24мм, 25x32мм, 47x26мм, 25x27мм, 63x27мм та 76x17мм, які придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили), а також два сліди пальців рук, які непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили), дактилокарта на ім`я ОСОБА_6 , дактилокарта на ім`я ОСОБА_7 , дактилокарта на ім`я ОСОБА_8 та дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у зв`язку із проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/11775-ТВ від 12.10.2023 в розмірі 956 грн.; у зв`язку із проведенням судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-23/11746-Д від 12.10.2023 в розмірі 2868 грн.; у зв`язку із проведенням судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-23/12466-Д від 26.10.2023 в розмірі 1912 грн., а всього на загальну суму 5736,00 грн. (п`ять тисяч сімсот тридцять шість гривень).

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1