справа № 462/8552/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000913 від 18.09.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Костянтинівка, Донецької обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 , 17.09.2023 року близько 22 год. 00 хв. перебуваючи поблизу будинку № 186 по вул. Городоцькій у м. Львові, де був припаркований автомобіль марки «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, скориставшись несправністю задніх правих дверцят вказаного автомобіля, проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав розкладний багатофункціональний ніж марки «Victinox Foster», вартістю 950 грн. 00 коп. та автомобільний USB-перехідник, вартістю 150 грн. 00 коп. після чого скрився з місця події, проте за деякий час був затриманий поліції, які виявили та вилучили у ОСОБА_5 викрадені ним речі.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 загальну матеріальну шкоду на суму 1 100 грн. 00 коп.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно нього для проходження військової служби, у зв`язку із виявленням його бажання вступити у лави Збройних Сил України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини справи, а судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позитивну характеристику видану відносно обвинуваченого начальником відділення СПС № 15 Державної установи «Селидівська виправна колонія № 82» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 від 05.04.2021 року, у якій зазначено, що останній підтримує рівні взаємовідносини із засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, з метою встановлення з ним неслужбових взаємовідносин, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через свою особисту неорганізованість. Також, згідно ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Творчість». Підтримує зв`язки із рідними шляхом листування, отримує від них посилки та передачі, стосунки добрі. На профілактичному обліку в установі не перебуває, а також те, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с кримінального провадження 98) та на обліку у лікаря-психіатра (а.с кримінального провадження 96), також, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, окрім цього ОСОБА_5 повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду. Суд також бере до уваги виявлення бажання останнього для проходження військової служби, вступ у лави Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Також суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому для виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення кримінальних правопорушень з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю його поведінки.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/7140/23 від 21.09.2023 року (а.с кримінального провадження 123-125) скасувати.

Згідно вимог ст. 337 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання, звільнення від відбування покарання, засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання, з огляду на застосування щодо обвинуваченого звільнення від покарання з випробуванням, ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.09.2023 року (а.с кримінального провадження 75) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст. 165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.09.2023 року, а саме: розкладний багатофункціональний ніж з набором інструментів марки «Victinox Forster» з чорною рукояткою; автомобільний перехідник USB до прикурювача; грошові кошти на загальну суму 430 гривень, 2 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень; мобільний телефон марки «Xiaomi М2006S34G»; рюкзак бежевого кольору з візерунками у вигляді квітів з характеризуючим написом «Forvert».

Речові докази у кримінальному провадженні:

- розкладний багатофункціональний ніж з набором інструментів марки «Victinox Forster» з чорною рукояткою (а.с кримінального провадження 53) - повернути власнику;

- автомобільний перехідник USB до прикурювача (а.с кримінального провадження 53) - повернути власнику;

- грошові кошти на загальну суму 430 гривень, 2 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень (а.с кримінального провадження 53) - повернути власнику;

- мобільний телефон марки «Xiaomi М2006S34G» (а.с кримінального провадження 53) - повернути власнику;

- рюкзак бежевого кольору з візерунками у вигляді квітів з характеризуючим написом «Forvert» (а.с кримінального провадження 53) - повернути власнику;

- два диски «DVD-R» об`ємом 4,7 Гб, на яких містяться записи з нагрудних камер членів екіпажу Омега 203 від 17.09.2023 (а.с кримінального провадження 132) - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: