Справа № 442/6349/23
Провадження № 1-кп/442/363/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000678 від 05.08.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дрогобич

Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не адвоката, не військовозобов`язаного, раніше судимого - 23.12.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, який сплатив,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 будучи судимим вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської Львівської області від 23.12.2022 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ще становить 17000 гривень, який ним сплачено, та в якого, відповідно де положень ч. 1 ст. 88, п. 5 ст. 89, ч. 5 ст. 90 КК України, судимість за попередній злочин не була знята або погашена у визначеному законом порядку, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а повторно вчинив новий, умисний, корисливий, тяжкий злочин проти власності.

Так, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-ІХ від 02.05.2023 (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 04 серпня 2023 року приблизно о 00 год. 30 хв., перебуваючи на вулиці Івана Мазепи в місті Дрогобичі Львівської області, поблизу приміщення кафе - бару «Неон», побачив сумку - рюкзак, належний ОСОБА_5 , який він вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, скориставшись тимчасовою відсутністю власника рюкзака ОСОБА_5 та переконавшись в тому, що не буде викритий іншими сторонніми особами, знаходячись біля приміщення кафе - бару «Неон», розташованого на вулиці Івана Мазепи, 1 в місті Дрогобичі Львівської області, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з літньої тераси вказаного кафе, умисно, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_5 сумку - рюкзак (наплічник) виготовлений із тактичної тканини типу «військовий» вартістю 584 гривні 68 копійок, з вмістом планшетного комп`ютера марки «SAMSUNG Galaxy Tab А7 Lite» моделі SM-T220 серійний номер: НОМЕР_1 вартістю 4491 гривень 44 копійки, з яким пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив дане майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5076 грн. 12 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що дійсно обставини, які вказані в обвинувальному акті мали місце. Він, 04 серпня 2023 року, вночі, ішов по вулиці Івана Мазепи в місті Дрогобичі Львівської області. Поблизу кафе - бару «Неон» побачив військового, який до когось кричав. Пізніше військовий пішов геть та залишив свій рюкзак. Він забрав його і поніс додому. У рюкзаку був планшет. Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо обрання міри покарання покладається на думку суду. Майнових претензій до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, позитивну характеристику, те, що ОСОБА_3 раніше судимий за корисливий злочин, а тому на підставі встановлених судом конкретних обставин події, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75 КК України та відповідних пунктів ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази:

- планшетний комп`ютер марки «SAMSUNG Galaxy Tab A7 Lite моделі SM-T220, S|N: R9JRA0A56DW та сумку-рюкзак ( наплічник) виготовлений із тактичної тканини, типу «військовий», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 від 09.08.2023.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь судового експерта ОСОБА_7 280 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи №3658/23 від 23.08.2023.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1