ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2946/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження, внесеного 14 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002689, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Балка, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштованого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2023 року на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді на розгляд слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Зміст поданого клопотання.

Клопотання обґрунтовується тим, що 13 березня 2022 року ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13т, та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 з 13 березня 2022 року ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, в порушення зазначених вимог законодавства ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечну для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Так, 13 липня 2023 року приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходився в приміщенні шинку «Білий налив» за адресою: м. Київ, вул. Пасхаліна, 3, куди прийшов ОСОБА_8 .

У цей час, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_8 та між ними виник раптовий словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_6 , виник прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для його життя в момент заподіяння. Внаслідок чого, ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_8 один цілеспрямований удар лівою рукою в обличчя.

Після цього, ОСОБА_6 взяв за плечі ОСОБА_8 та пихнув з дверей на вулицю, внаслідок чого останній впав на землю перед приміщенням шинку «Білий налив» за адресою: м. Київ, вул. Пасхаліна, 3. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 наніс численні хаотичні удари в область голови потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши таким чином останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, гострої субдуральної гематоми над лівою півкулею головного мозку, компресійно-дислокаційного синдрому.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД», де ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий помер.

Причетність ОСОБА_6 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Рапортом про вчинене кримінальне правопорушення;

- Довідкою № 133 з КНП «КМКЛ ШМД»;

- Протоколом огляду місця події від 13.07.2023:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від. 14.07.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.07.2023;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.07.2023;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2023;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 від 14.07.2023;

- Протоколом впізнання від 23.08.2023 року;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.08.2023.

- Іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Метою продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п.1 переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду, оскільки усвідомлюючи невідворотність реального покарання, а також тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, з конфіскацією може спонукати до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

п.3 незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, в даному кримінальному провадженні. Потерпілі, свідки, інші підозрювані, надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочинів, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання.

п.4 перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1 п.3 п.4 п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

До підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин відповідно до ст.12 КПК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, з конфіскацією майна, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам.

Також, до підозрюваного ОСОБА_6 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

Відповідно до ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу або цілодобовий у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин відповідно до ст.12 КПК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому даний запобіжний захід не може запобігти вище зазначеним ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосуватися до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , передбачені ч.2 ст.121 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.5 ст.183 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, є високий ступінь ризику переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, а тому слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , тяжкого злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в ст.177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, запобігти спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.199 КПК України зазначено, що заявлені ризики не зменшились, є триваючими, а зважаючи на те, що збір доказів у кримінальному провадженні триває та на теперішній час в рамках даного кримінального провадження, ризики невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків безсумнівно продовжують існувати. Крім того, немаловажним є той факт, що перебуваючи в умовах, не пов`язаних з триманням під вартою, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На виконання вимог ч.3 ст.199 КПК України зазначають обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Так, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу спливає 11.09.2023, однак завершити досудове розслідування у визначений строк не виявляється за можливе оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України, щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а саме необхідно:

-отримати висновки призначених судово-медичних експертиз;

-отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи призначеної до ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».

-у разі виникнення необхідності, за результатами проведення вище вказаного, провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додатково тривалого часу;

-виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та її захисниками, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Невиконання вищевказаних дій призведе до неповноти досудового розслідування і до порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, прав підозрюваного, передбаченого п. 5 ст. 223 КПК України, вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно якої, під час досудового розслідування підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, існують достатні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою.

Позиції учасників судового засідання.

Прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити за підставами викладеними в ньому. Додатково зазначила про наявність ризиків.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, вказав що зазначені прокурором ризики необґрунтовані, жодних доказів того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування прокурором до клопотання не долучено, як і не долучено доказів здійснення тиску на експертів. Просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Оцінка та мотиви слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання прокурора, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З аналізу вказаних норм, при вирішенні питання про продовження строку дії тримання під вартою, слідчий суддя має керуватися положеннями, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків.

Зважаючи на вищевказане, під час розгляду клопотання про продовження строку дії тримання під вартою, слідчий суддя має встановити:

-чи можливо продовжити дію запобіжного заходу;

-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

-чи наявно достатньо підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України;

-чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою;

-чи можливо застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Щодо можливості продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 15.07.2023 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали встановлений до 11 год. 23 хв., 11.09.2023 року.

Враховуючи, що строк досудового розслідування спливає 14.10.2023 року, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 закінчується 11.09.2023 року, слідчий суддя вважає за можливе проведення розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_6 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема: протокол огляду місця події від 13.07.2023 року, протокол допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду трупа, відео диск, на якому наявний відео запис про відмову ОСОБА_6 , від підпису під час отримання клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Досліджені відомості переконують слідчого суддю в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальні правопорушення, отже на даному етапі підозра є обґрунтованою. Разом з тим, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Щодо наявності ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 зазначаються про наступні ризики, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування є наразі обґрунтованим, оскільки ОСОБА_6 не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , у сукупності з іншими обставинами. В тому числі з поведінкою підозрюваного під час досудового слідства, а саме тому, що ОСОБА_6 , був затриманий на підставі ст.208 КПК України.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, подальше застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Також є обґрунтованим ризик того, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні.

Не може залишатися поза увагою те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтованим є також існування інших ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки на даний час ще тривають певні слідчі дії, тому перебуваючи на свободі ОСОБА_6 , зможе вчинити дії, спрямовані на приховування доказів чи ускладнення їх отримання органами досудового слідства.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

-Оцінюючи існування обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує необхідність слідства в проведенні ряду процесуальних та слідчих дій, отримати висновки призначених судово-медичних експертиз; отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи призначеної до ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, що потребує додаткового часу з урахуванням значного об`єму зібраних матеріалів та особливою складністю провадження.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в тому числі оцінюючи доводи сторони захисту щодо можливості застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя крім встановлених ризиків кримінального провадження та наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України;

-пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;

-відсутність на час розгляду клопотання інформації щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або можливості отримання такої у разі зміни запобіжного заходу.

Слідчим суддею також враховано те, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, являється військовослужбовцем, має позитивну характеристику, однак вказані обставини не скасовують реальне існування зазначених вище ризиків у своїй сукупності та не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою чи визначення розміру застави.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , що є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що існує достатньо підстав для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто на строк до 14 жовтня 2023 року.

Окремо слід зауважити, що на підставі ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002689 від 14.07.2023 року за ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 жовтня 2023 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави підозрюваному не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.09.2023 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1