Справа № 571/1518/23
Провадження №1-кп/571/53/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, у складі судді одноособово ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000199 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого в силу вимог ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в період часу з 02 серпня 2022 року по 10 квітня 2023 року, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своєї матері ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно останньої психологічне домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань та підтверджується притягненням ОСОБА_3 02.08.2022, 28.12.2022, 10.04.2023 Рокитнівським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднанні спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Так, 20 липня 2023 року приблизно о 20 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось в киданні гумовим чоботом в сторону потерпілої та штовханини потерпілої руками, що призвело до падіння на підлогу, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді осаджених ран шкіри в ділянці колінних суглобів, які згідно висновку експерта №154 від 02.08.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликало у потерпілої фізичні страждання та завдало фізичної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 , не оспорюючи фактичних обставин у справі, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення себе визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Свої дії оцінює негативно та обіцяє, що більше такого не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засіданя не з`явилася, 13.11.2023 подала до суду заяву про відсутність претензій до сина ОСОБА_3 , просила не притягати до відповідальності.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі. Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних страждань потерпілої особи.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Застосування примусового лікування обвинувачений не потребує, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська БЛІЛ» (т.2 а.с.56,57).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.50), раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте в силу вимог ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості (т.2 а.с.54), обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, також суд враховує думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та просить не притягати його до відповідальності. Суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді громадських робіт ближче до нижчої межі, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі винного.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1