Справа № 487/4927/23
Провадження № 1-кс/487/3416/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000869 від 30.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України та наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутністю підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 підтримала, наполягала на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні з обставинами, викладеними у повідомленні у підозрі, не погодився, пояснив, що вилученні в ході обшуку пакет йому не належить, про його проходження йому нічого не відомо.

Захисник в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недопустимість доказів, отриманих органами поліції, а у разі прийняття судом рішення про застосування запобіжного заходу, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що Головним управління поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000869 від 30.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, не маючи відповідного дозволу, в порушення ст. 17 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з корисливих мотивів, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, з метою збуту придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту до виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 05.09.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, незаконно, у порушення вимог чинного законодавства України, а саме: Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України», наказ МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, придбав бойовий припас, та зберігав за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , ручну гранати типу «РГН» із маркуванням «РГН 254-123-85», що є бойовим припасом,до виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 05.09.2023 за вищевказаною адресою в квартирі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК - зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до протоколу затримання, складеного 05.09.2023 року, ОСОБА_5 05.09.2023 о 15.45 год було затримано як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення.

06.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 263 КК - зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу; за ч. 2 ст. 307 КК України незаконне приєднання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані витягу з ЄРДР за №0000869 від 30.05.2023 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України; рапортів старшого оперуповноваженого в ОВС 2-го відділу УСР в Херсонській області ДСР Національної поліції України; протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.07.2023, складений співробітниками УСР в Херсонській області ДСР НП України; протоколів обшуку від 05.09.2023; постанов слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 від 06.09.2023; протоколів допиту свідка ОСОБА_7 ; висновків експерта №СЕ-19/115-23/12267-НЗПРАП від 06.09.2023, від 06.06.2023 №СЕ-19/122-23/2964-ВТХ; акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 06.09.2023; довідки про категорію вибухонебезпечних виявлених вибухових матеріалів від 06.09.2023 за №СЕ-19/122-23/2964-ВТХ; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , стенограмою до протоколу та протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка.

Суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Злочин за ч. 2 ст. 307 КК України та за ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк відповідно до десяти та семи років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, суд переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на теперішній час ще не допитано всіх свідків по кримінальному провадженню через встановлення їх місцезнаходження. Крім того, підозрюваний має доступ до зброї, йому відомі місця проживання свідків, що надасть його можливість здійснювати як моральний, так і фізичний тиск на свідків з метою не надання такими особами свідчень або зміни раніше наданих показів, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчим у клопотанні доведено і існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний може вчинити новий злочин, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, що свідчить про схильність підозрюваного до протиправних дій.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дітей; раніше судимий; має задовільний стан здоров`я, проходить військову службу, за місцем несення служби характеризується негативно.

А за такого, з урахуванням обставин справи, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя вважає необхідним при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити останньому заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680,00 гривень, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому при визначенні такого розміру застави суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також обставини кримінального правопорушення, наведені ризики, репутацію підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» до 03 листопада 2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 11.09.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1