Дата документу 14.02.2024Справа № 554/1446/24
Провадження № 1-кс/554/2362/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням посилаючись на те, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692КК України-

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді командира відділення зенітно кулеметної батареї підрозділу ППО Полтавської бригади ТРО НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022,№ 2102-ІХ, строк якого відповідним Законом продовжено по теперішній час.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України визначено, що Міністерство оборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Згідно із абзацом 15 ст. 1 Закону України «Про оборону України», до військового командування віднесено і командири військових частин Збройних Сил України.

Особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, визначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", а також службові особи, визначені у частині четвертій статті 18 цього Кодексу.

Зокрема згідно підпункту Г пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", до них відносяться і військові посадові особи Збройних Сил України.

Таким чином, у розумінні примітки до ст. 369-2 КК України командир військової частини НОМЕР_2 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до п. 13 ст. 6 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військовослужбовці у порядку, встановленому «Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

На початку січня 2024 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту «ГРЛ», що за адресою: м. Полтава, вул. Заводська, ОСОБА_6 познайомився із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив йому про своє бажання здійснити переміщення для подальшого несення служби до військової частини НОМЕР_2 .

В цей час у ОСОБА_6 , достовірно обізнаного про порядок «Призначення на посади та звільнення з посад» відповідно до наказу Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», порядку призначення на посади, виник злочинний умисел наодержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме командира військової частини НОМЕР_2 до кола повноважень якого входить погодження та надіслання до вищого командування, а саме ОТУ Суми, документів, які у подальшому слугують підставою для переміщення по службі, а саме переміщення військовослужбовця ОСОБА_7 з військової частини НОМЕР_3 до військової частини НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_6 знаючи, що переміщення військовослужбовців ЗСУ з підрозділу в підрозділ здійснюється на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 , який готується з урахуванням наданих командирами військових політерних заявок по спеціальності та рекомендаційних листів, з метою сприяння у вирішенні даного питання, повідомив ОСОБА_7 , що у разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США, використовуючи свої зв`язки та знайомства, він зможевплинути на командира військової частини НОМЕР_4 посприяти у переміщенні по службі ОСОБА_7 з військової частини НОМЕР_3 до підрозділу ППО військової частини НОМЕР_2 .

Під час повторної зустрічі, яка мала місце 09.02.2024 поблизу ринку «Браїлки» в м. Полтава в автомобілі, ОСОБА_6 підтвердив свій намір посприяти ОСОБА_7 у вирішенні питання про переміщення по службі за незаконну грошову винагороду в сумі 1500 доларів США та повідомив, що для цього йому необхідно надати також копії паспорту громадянина України, ідентифікаційного коду, військового квитка, після цього в період часу від 1,5 тижні до 3 місяців буде вирішено питання щодо переміщення його по службі до військової частини НОМЕР_2 підрозділу ППО. Після чого ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 зустрітись 13.02.2024 для передачі вище перелічених документів та неправомірної вигоди.

Після цього, 13.02.2024, близько о 11 год. 30 хв, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , на виконання раніше установленої домовленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом та корисливих мотивів, ОСОБА_6 , одержав від ОСОБА_7 для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1500 доларів США за вплив на командира військової частини НОМЕР_2 до кола повноважень якого входить погодження та надіслання до вищого командування, а саме ОТУ Суми, документів, які у подальшому слугують підставою для переміщення по службі, а саме переміщення військовослужбовця ОСОБА_7 з військової частини НОМЕР_3 до військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

13.02.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заїченці, Семенівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 .02.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме:

- Рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 22.01.2024 року;

- Заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 22.01.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 05.02.2024;

- Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 12.02.2024;

- Протоколом проведення обшуку транспортного засобу автомобіля марки «Jeep Compass» д.н.з. НОМЕР_5 від 13.02.2024;

- Протоколом затримання ОСОБА_6 від 13.02.2024;

- Протоколом огляду, помітки та вречення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр;

- Протоколом про закінчення контролю за вчиненням злочину відкритим фіксуванням:

- Речовими доказами, а також іншими доказами в їх сукупності.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочинза який законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років..

Частиною шостою статті 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, який йому інкримінований передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому ОСОБА_6 може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

Підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі військовослужбовців, яким можуть бути відомі обставини вчинення цього кримінального правопорушення. Зміна показань свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду, оскільки підозрюваний є працездатним, має задовільний стан здоров`я.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повному, всебічному розслідуванню шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_6 відомо, де проживають останні;

- особиста порука на адресу слідчого управління та Полтавської обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що крім всього іншого негативно характеризує його особистість;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Окрім цього, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту певний період доби є неможливим, у зв`язку з покладенням на ОСОБА_6 зобов`язань військовослужбовця, виконання яких можуть призвести до порушення запобіжного заходу, його не виконання.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають вільне пересування, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Адвокат просив обрати особисте зобов"язання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 3692 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання зазначеному вище ризику до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись вимогами ст. ст., 181, 184, 194, 195 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заїченці, Семенівського району, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 діб.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

1) прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення можливості виклику ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

3) утримуватися від спілкування з свідками, для запобіганню спробам незаконно впливати на вказаних осіб.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали в межах досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1