cправа №947/13/24
провадження №1-кс/947/16/24
У Х В А Л А

16 січня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

за участю: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

ОСОБА_3 , звернулися до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального проводження. В обґрунтування якої, з урахуванням доповнень від 04.01.2024 року, зокрема зазначив, що 27.02. 2022 слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_4 постановила закрити кримінальне провадження №0000573 від 03.12.2013 р. - у зв`язку з відсутністю в діяннях слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Вважав, що мотивувальна частина прийнятого слідчим рішення відсутня взагалі, а резолютивна складає одне речення: «Кримінальне провадження закрити, у зв`язку з відсутністю в діяннях слідчого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України». На яких матеріалах справи слідчий встановив відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, ні одного слова в постанові не має.

Проте слідчий вважає, що діє відповідно до свого внутрішнього переконання, але на чому базується це внутрішнє переконання слідчий ДБР ОСОБА_4 в своїй постанові не вказала.

Звертав увагу, що його майно було незаконно вилучене слідчим ОСОБА_5 , незаконно передане на зберігання ОСОБА_6 , яка незаконно провела його відчуження, при цьому ніхто не прийняв рішення щодо відшкодування йому вартості майна або його повернення. Винних при цьому службових осіб, з точки зору слідчого ДБР ОСОБА_4 та співробітників прокуратури Одеської області, немає.

Стверджував, що ніякого розслідування слідчим ДБР ОСОБА_4 не проводилось: не було проведено ні однієї слідчої дії, не були допитані ні слідчий ОСОБА_5 , ні громадянка ОСОБА_6 ні він, як потерпілий.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.307 КПК України, просив слідчого суддю: 1) скасувати постанову слідчого ДБР ОСОБА_4 від 27.02.2022р. про закриття кримінального провадження за №0000573 від 03.12.2013р. відносно слідчого ОСОБА_5 ; 2) зобов`язати досудове слідство виконати постанову Приморського районного суду від 23.08.2012 р. про повернення незаконно вилученого у нього майна, а в разі його відсутності прийняти міри щоб компенсувати вартість цього майна; 3) зобов`язати слідчого ДБР вчинити дію відносно визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту; 4) зобов`язати слідчого ДБР, ознайомити його як потерпілого, з матеріалами досудового розслідування по вказаній справі з метою складання цивільного позову.

В судовому засіданні, заявник підтримав подану скарга та просив її задовольнити. В подальшому подав скаргу про розгляд скарги за його відсутності, скаргу просив задовольнити.

2. Заперечення проти скарги та позиція слідчого.

Слідчий, в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заперечення проти скарги, в обґрунтування яких зокрема зазначила, що під час проведення досудового розслідування виконано вичерпний перелік слідчих дій, а саме: допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що за заявою ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу №73 за фактом відкритого викрадення з магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , автозапчастин для сільгосптехніки, на загальну суму 491567,94 грн. та кваліфіковано за ч.5 ст. 186 КК України.

16 жовтня 2009 року відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за №77 за фактом відкритого заволодіння ним майна, що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 378850 грн, яке знаходилось у складському приміщенні в смт.Усатове, Біляївського району, Одеської області, на 465 км. траси С. Петербург-Київ-Одеса.

Під час розслідування вказаної кримінальної справи, слідчим проведено без відповідної постанови суду обшук орендованого ОСОБА_3 складу ОКП «Облагрообладнання», розташованого за адресою: Новомосковська дорога, 23/1, під час якого вилучено деталі до сільгосптехніки, вартістю більше як на 1600 000 грн. та передані у подальшому на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 вважаючи, що порушені відносно нього кримінальні справи незаконні, оскаржив постанови про порушення вказаних кримінальних справ до Приморського районного суду м.Одеси.

23.08.2012 постановою Приморського районного суду м.Одеси скасована постанова старшого прокурора відділу за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства прокуратури області ОСОБА_7 від 12.10.2009 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого ч.5 ст.186 КК України, також цією ж постановою скасовано постанову прокурора відділу за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства прокуратури області ОСОБА_8 від 16.10.2009 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК У країни.

Незважаючи на те, що постанови про порушення кримінальних справ було скасовано, майно яке слідчий СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 вилучив під час обшуку складу ОКП «Облагрообладнання», розташованого за адресою: Новомосковська дорога, 23/1, ОСОБА_3 повернуто не було.

Допитаний у якості свідка колишній слідчий СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 пояснив, що під час розслідування кримінальної справи №73, на підставі допиту ОСОБА_6 та наданих нею накладних про належність їй на праві власності майна, слідчий виніс постанову про проведення обшуку, яку санкціонував заступник прокурора м.Одеси. За вказаною постановою 24.10.2009 був проведений обшук складу ОКП «Облагрообладнання», розташованого за адресою: Новомосковська дорога, 23/1, у ході якого вилучено автодеталі до сільгосптехніки, які надалі були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , про що остання написала відповідну розписку від 25.10.2009.

В 2011 році під час проведення допиту ОСОБА_6 , остання повідомила слідчому ОСОБА_5 , що усе майно, яке вона отримала на відповідальне зберігання, вилучене під час проведення обшуку 24.11.2009, вона реалізувала та надала відповідні накладні, що підтвердили даний факт.

Після того, як постановою Приморського районного суду м.Одеси постанови про порушення кримінальних справ №77 та №73 були скасовані, майно вилучене під час обшуку складу ОКП «Облагрообладнання», розташованого за адресою: Новомосковська дорога, 23/1, ОСОБА_3 повернуто не було, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 його реалізувала.

Долучено копії матеріалів кримінального провадження №0000163 розпочатої відносно ОСОБА_6 за фактом розтрати майна, яке знаходилось на відповідальному зберіганні та проведено їх огляд.

Долучено копії матеріалів кримінальних справ №77 та №73 розпочатих відносно ОСОБА_3 .

Додатково допитано у якості свідка слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 , який пояснив, що арешт на вилучене майно під час обшуку складу ОКП «Облагрообладнання», розташованого за адресою: Новомосковська дорога, 23/1, не накладався, оскільки відповідно до КПК України в редакції 1960 року, арешт міг бути накладений на майно підозрюваного або обвинуваченого, але на той час ОСОБА_9 таким не був. Вилучене майно було передане на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Допитано у якості свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що в липні 2009 року ОСОБА_3 пограбував її та у зв`язку з чим було відкрито кримінальну справу. В ході обшуку майно яке було вкрадено у неї передано їй на зберігання. У зв`язку з закриттям кримінальної справи відносно ОСОБА_3 вона розпорядилась майном переданим їй на зберігання.

Допитано у якості свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в липні 2009 року ОСОБА_3 пограбував його дружину ОСОБА_6 та вона звернулася з заявою до міліції в подальшому ході обшуку майно яке було вкрадено у неї передано їй на зберігання. У зв`язку з закриттям кримінальної справи відносно ОСОБА_3 вона розпорядилась майном переданим їй на зберігання.

Допитано у якості свідка фізичну особу підприємця ОСОБА_11 , який пояснив, що одного разу в 2009-2010 році в магазин де він спільно з ОСОБА_6 орендували та продавали запчастини прийшов ОСОБА_3 , який являється компаньйоном ОСОБА_6 з декількома невідомими чоловіками та без будь-якого дозволу почали виносити запчастини і грузити їх в грузовик. ОСОБА_11 , намагався їх зупинити та з`ясувати на яких підставах вони це роблять, але у нього нічого не вийшло та вони забравши все поїхали. Після чого, він разом з ОСОБА_6 звернулись з заявою до міліції. В подальшому він дізнався, що після відкриття кримінальної справи в ході проведення обшуку приміщення ОСОБА_3 , вкрадене було знайдене та передане на зберігання ОСОБА_6 . Всі запчастини, які ОСОБА_6 прийняла на відповідальне зберігання вона помістила на склад в смт. Сарата. Враховуючи те, що ці запчастини знаходилися там тривалий час, а також те, що криша складу протікала, деякі запчастини почали ржавіти і стали непридатними, у зв`язку з чим ОСОБА_6 розпорядилась ними на власний розсуд, а саме попросила ОСОБА_11 , здати їх на металолом, що він і зробив.

Проведено одночасний допит між слідчим СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 , та ОСОБА_10 . Одночасний допит між слідчим СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 не був проведеним, у зв`язку з її перебуванням за кордоном.

В подальшому, слідчий СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 , відмовився від проведення одночасного допиту з ОСОБА_6 .

Вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та допитано у якості потерпілого ОСОБА_3 . Повторно допитано слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 . Повторно допитано фізичну особу підприємця ОСОБА_11 . Допитано у якості свідка ОСОБА_12 .

Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням доказів, які могли би свідчити про наявність в діях органів досудового слідства складу кримінального правопорушення, не здобуто, а органом досудового розслідування вжито вичерпні заходи щодо встановлення істини у провадженні, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні 27.02.2022 прийнято рішення про закриття за п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Скаргу просила розглянути за її відсутності, в її задоволенні просила відмовити.

3. Висновки слідчого судді.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, заперечення на скарги та матеріали кримінального провадження, які були надані слідчим, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділ (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві перебувало кримінальне провадження №0000573 від 04.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

27.02.2022 року, слідчим ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженню було прийнято постанову про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказана постанова мотивована зокрема тим, що в ході досудового розслідування шляхом проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій не отримано достатніх доказів, які в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчили б про наявність складу кримінальних правопорушень. В свою чергу, не отримано достатніх доказів для повідомлення будь-якій особі про підозру. В той же час на території України указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, а Українська держава перебуває у стані війни з Російською Федерацією, що перешкоджає проведенню ефективного досудового розслідування. Враховуючи вказане, слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та так як в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження не встановлено складу кримінального правопорушення, слідчий дійшов переконання, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

В той же час, під час судового розгляду, слідчим не доведено, що під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з метою виявлення обставин кримінального правопорушення, збору відповідних доказів для підтвердження або спростування наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Так, відповідно до ч.2 ст.364 КК України (в редакції, яка діяла на час проведення обшуку у володінні ОСОБА_3 ) кримінальна відповідальність настає за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

При цьому, згідно з ч.4 примітки до ст.364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364-367, якщо вони полягають у заподіянні матеріальних збитків, вважаються такі, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В той же час, з наданих матеріалів кримінального провадження не вбачається, що під час досудового розслідування, слідчим ТУ ДБР у м.Миколаєві перевірялася та надавалася оцінка діям слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 на предмет дотримання ним вимог ст.ст.177, 183, 184, 186, 188, 189 КПК України (в редакції, яка діяла на час проведення обшуку у володінні ОСОБА_3 ) під час проведення обшуку та вилучення майна ОСОБА_3 .

Тобто, взагалі не надавалася оцінка події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що під час досудового розслідування, слідчим ТУ ДБР у м.Миколаєві проводилися дії щодо встановлення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника в частині скасування постанови слідчого є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

При цьому, ч.5 ст.40 КПК України передбачає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника в частині зобов`язання досудове слідство виконати постанову Приморського районного суду від 23.08.2012 р. про повернення незаконно вилученого майна, а в разі його відсутності прийняти міри щоб компенсувати вартість цього майна; зобов`язання слідчого ДБР вчинити дію відносно визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки це виходить поза межи судового контролю слідчого судді, передбаченого положеннями КПК України.

Крім того, слідчий суддя, на даний час, не знаходить підстав для зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м.Миколаєві, ознайомити потерпілого, з матеріалами досудового розслідування по вказаній справі з метою складання цивільного позову, оскільки доказів того, що ОСОБА_3 в порядку ст.221 КПК України звертався до слідчого з відповідним клопотанням та йому було відмовлено, слідчому судді не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

2. Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_4 від 27.02.2022 року про закриття кримінального провадження №0000573 від 04.12.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України скасувати.

3. В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

4. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1