Справа № 235/537/22
Провадження № 1-кп/204/1457/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальні провадження № 0000013 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перше Травня Красноармійського району Донецької області, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, не одруженого, маючого неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

-15 листопада 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , законного захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2016 року у справі № 2/235/3040/16, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов?язаний до сплати на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 28 жовтня 2016 року.

15 січня 2018 року, 07 червня 2018 року, 11 листопада 2021 року державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_3 попереджався про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.

Незважаючи на це, 31 серпня 2021 року ОСОБА_3 був засуджений Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, яке ОСОБА_3 не відбув у повному обсязі.

21 грудня 2021 року ОСОБА_8 був засуджений Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді 1 місяця арешту.

Однак, незважаючи на притягнення до кримінальної відповідальності та засудження, ОСОБА_3 знову продовжив ухилятися від сплати встановлених рішенням суду аліментів, а саме в період з 01 вересня 2021 року по 25 січня 2022 року.

ОСОБА_3 , будучи фізично здоровим, з метою злісного ухилення від сплати аліментів, умисно тривалий час ніде офіційно не працював, заходів по працевлаштуванню не приймав, в Покровський міський центр зайнятості, як шукаючий роботу, не звертався. Умисно не бажаючи займатися суспільно-корисною працею та заробляти кошти на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року по 25 січня 2022 року добровільної матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 не надавав, у його вихованні участі не приймав, встановлені рішенням суду кошти на утримання дитини умисно не сплачував, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 в період часу з 01 вересня 2021 року по 25 січня 2022 року утворилась заборгованість зі сплати ним аліментів: на утримання дітей, яка у календарному обчисленні становить 4 місяці 25 днів, що в грошовому вираженні складає 17 937 грн.84 коп., яка сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в межах пред`явленого обвинувачення у повному обсязі, щиросердно розкаявся. Суду показав, що обставини, які зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності та обставинам, які відбулися. Йому відомо про наявність рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Він раніше вже був засудженим за несплату аліментів, це було 2021 році. Повністю покарання за вказаним вироком не відбув, та як наслідок був засудженим за невиконання вироку суду. Він дійсно не сплачував аліменти на утримання дитини. Він ніде не працював, оскільки в нього вкрали на той час паспорт. Він працював не офіційно та не міг у виконавчу службу надати жодних довідок. Це його провина.

Від законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява про проведення судового розгляду за її відсутності. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, не працевлаштованого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, належних висновків для себе не зробив та продовжив ухилятися від покладеного на нього обов`язку, не вживав жодних заходів задля погашення заборгованості по сплаті аліментів, не перебуваючого на обліку лікарів нарколога та психіатра.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом визнається щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України у виді арешту.

Призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт та обмеження волі не відповідатимуть ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Водночас слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 15 листопада 2022 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі, а дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 було вчинене до постановлення даного вироку, тому суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 05 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяця.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк відбування покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року з 02 лютого 2023 року по день набрання даним вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1