Єдиний унікальний № 946/6123/21
Провадження № 1-кп/946/150/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування примусових заходів медичного характеру

26 січня 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

особа, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

захисник особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,

законний представник особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлені наступні фактичні обставини. 28 лютого 2021 року в період часу з 17 години 30 хвилини до 18 години 30 хвилини, більш точно час не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані неосудності, виявляючи тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді «Епілептоїдно-дисфоричної форми патологічного алкогольного сп`яніння» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F10.07» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), що за глибиною та ступенем враженості психічних розладів психотичного рівня позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні сторожки охоронця Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив № 8», розташованого по вулиці Гагаріна, будинок 1 в місті Ізмаїл Одеської області, не маючи можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, наніс потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чисельні удари кулаками та ногами у взутті по різним частинам тіла, а саме по грудній клітині, голові та обличчю, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, що включає в себе: синець на лівій бічній поверхні грудної клітини з крововиливом в підлеглі м`які тканини, переломи лівих 7, 8, 9, 10, 11-12 ребер з розривами пристінкової плеври та крововиливи під нею, що не викликала небезпечні для життя явища, проте спричинили розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше ніж 21 день та мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості) та поєднаної травми голови та тулуба, а саме закритої черепно-мозкової травма, що поєднує в собі: садно в лобній ділянці по центру, синці повік обох очей, перелом кісток носа, крововилив в м`які тканини голови, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововилив в м`яких оболонках великих півкуль, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння. Смерть ОСОБА_8 , яка наступила 10 березня 2021 року в реанімаційному відділенні КНП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявною у нього закритою черепно-мозковою травмою з вогнищевими крововиливами в м`які тканинах голови, вогнищевими субдуральними крововиливами (під тверду мозкову оболонку), вогнищевими субаранхоїдальними крововиливами в м`яких мозкових оболонках великих півкуль. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 з`явилось ускладнення травми - виражений набряк головного мозку деструктивного типу.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів № 295 від 31 травня 2021 року, на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 виявляв тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді «Епілептоїдно-дисфоричної форми патологічного алкогольного сп`яніння» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F10.07» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), що за глибиною та ступенем враженості психічних розладів психотичного рівня позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними і потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.п. 141-151).

Старший слідчий СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернулася до суду із клопотанням, затвердженим прокурором, про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації та поміщення до психіатричного медичного закладу із звичайним наглядом. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Цивільний позов від потерпілого не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої особи.

Захисник особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6 та законний представник особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що вважають за необхідне клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав, не заперечив проти задоволення клопотання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, пояснив, що дійсно 28 лютого 2021 року він разом із ОСОБА_8 перевозив речі до автокооперативу № 8, де ОСОБА_8 працює охоронцем. Вживали алкогольні напої, пам`ятає лише, що ОСОБА_8 лежав на підлозі, викликали «швидку».

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст. 93, 94 КК України, ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого даним кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності, а враховуючи фактичні дані, зафіксовані у висновку судово-психіатричного експерта, є достатні підстави так вважати.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними, що передбачено ч. 4 ст. 503 КПК України.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів:

- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що ввечері 28 лютого 2021 року її зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що охоронець авто кооперативу № 8 нетверезий. Коли вона прийшла до кооперативу, то побачила, що охоронець ОСОБА_8 дійсно нетверезий, лежить на підлозі, ОСОБА_5 поливав його водою. Подзвонила ОСОБА_11 , який є головою кооперативу, також прийшла ОСОБА_12 співмешканка ОСОБА_8 . Ніякої бійки не бачила, тілесних пошкоджень на ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не бачила. ОСОБА_5 нічого не поясняв;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що ввечері 28 лютого 2021 року ОСОБА_10 повідомила їй, що її співмешканець ОСОБА_8 на роботі нетверезий, вдарився та лежить на підлозі. Коли вона прийшла до кооперативу, то побачила, що ОСОБА_8 лежить у воді на підлозі, побитий, рухав руками, але нічого не казав. ОСОБА_5 казав, що ОСОБА_8 впав та вдарився. Потім прийшов голова кооперативу ОСОБА_11 , вони викликали «швидку». Лікар казав, що ОСОБА_8 побили. В лікарні ОСОБА_8 пробув 10 днів, а потім помер;

- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що ввечері 28 лютого 2021 року телефоном йому повідомили, що в авто кооперативі № 8, головою якого він є, стався якийсь конфлікт, тому він поїхав до кооперативу. Там в службовому приміщенні побачив ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . ОСОБА_8 лежав на підлозі, метався по підлозі, намагався щось сказати, але не міг. Із зовнішнього виду вин був нетверезий та сильно побитий. ОСОБА_5 сказав, що вони разом випивали, а потім ОСОБА_8 впав. На підлозі були плями крові. Вони викликали «швидку» і ОСОБА_8 забрали до лікарні.

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000161 від 28 квітня 2021 року в якому містяться відомості про те, що 01 березня 2021 року до КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» госпіталізовано ОСОБА_8 , якому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 48-49);

- рапортом чергового інспектора Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 від 01 березня 2021 року про отримання повідомлення з КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня», про те, що госпіталізовано ОСОБА_8 , якому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 (т. 1 а.п. 50);

- протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 01 березня 2021 року, згідно до яких проведено огляд приміщення сторожки охоронця Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив № 8», розташованого по вулиці Гагаріна, будинок 1 в місті Ізмаїл Одеської області, під час якого виявлені плями темно-бурого кольору та вилучено два фрагменти скла із слідами речовини темно-бурого кольору, два змиви на марлевий тампон з речовиною темно-бурого кольору (т. 1 а.п. 51-62);

- рапортом чергового інспектора Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 10 березня 2021 року про отримання повідомлення з КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня», про те, що госпіталізований ОСОБА_8 помер (т. 1 а.п. 64);

- протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 10 березня 2021 року, згідно до яких проведено огляд приміщення КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня», під час якого виявлений труп ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 65-70);

- заявою ОСОБА_5 від 01 березня 2021 року, згідно до якої він видав свої особисті речі (т. 1 а.п. 71);

- заявою ОСОБА_12 від 01 березня 2021 року, згідно до якої вона видала речі ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 74);

- відеозаписами з території Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив № 8», розташованого по вулиці Гагаріна, будинок 1 в місті Ізмаїл Одеської області , які були видані згідно до заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від 11 березня 2021 року (т. 1 а.п. 72-73), які були оглянуті згідно протоколу перегляду відеозаписів та фото таблиці до нього від 19 березня 2021 року (т. 1 а.п. 75-103), які були переглянуті в судовому засіданні, з яких вбачається пересування осіб на території авто кооперативу та положення ОСОБА_8 в службовому приміщенні (т. 1 а.п. 104);

- висновком експерта № 276 від 07 квітня 2021 року, згідно до якого на двох фрагментах скла, двох змивах на марлевий тампон, вилучених під час огляду місця події кооперативу «Автокооператив № 8», розташованого по вулиці Гагаріна, будинок 1 в місті Ізмаїл Одеської області, знайдена кров людини, не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 105-108);

- висновком експерта № 347 від 14 квітня 2021 року, згідно до якого на куртці та футболці підозрюваного ОСОБА_5 знайдена кров людини, можливо потерпілого ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 109-112);

- висновком експерта № 127 від 20 квітня 2021 року, згідно до якого на поверхнях куртки, спортивної кофти, футболки, джинсових брюках, кросівках підозрюваного ОСОБА_5 виявлені ділянки з речовиною, схожою на кров (т. 1 а.п. 113-129);

- висновком експерта № 132 від 19 квітня 2021 року, згідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, що включає в себе: синець на лівій бічній поверхні грудної клітини з крововиливом в підлеглі м`які тканини, переломи лівих 7, 8, 9, 10, 11-12 ребер з розривами пристінкової плеври та крововиливи під нею, що не викликала небезпечні для життя явища, проте спричинили розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше ніж 21 день та мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості) та поєднаної травми голови та тулуба, а саме закритої черепно-мозкової травма, що поєднує в собі: садно в лобній ділянці по центру, синці повік обох очей, перелом кісток носа, крововилив в м`які тканини голови, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововилив в м`яких оболонках великих півкуль, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння. Смерть ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявною у нього закритою черепно-мозковою травмою з вогнищевими крововиливами в м`які тканинах голови, вогнищевими субдуральними крововиливами (під тверду мозкову оболонку), вогнищевими субаранхоїдальними крововиливами в м`яких мозкових оболонках великих півкуль. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 з`явилось ускладнення травми - виражений набряк головного мозку деструктивного типу (т. 1 а.п. 130-134).

Враховуючи наведене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим кваліфікує дії останнього, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Однак, у відповідності до висновку судово-психіатричних експертів № 295 від 31 травня 2021 року, на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 виявляв тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді «Епілептоїдно-дисфоричної форми патологічного алкогольного сп`яніння» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F10.07» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), що за глибиною та ступенем враженості психічних розладів психотичного рівня позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними і потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння, але на даний час може віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

У відповідності до вимог ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_5 психічного захворювання, зокрема дані, що містяться у висновку № 295 від 31 травня 2021 року судово-психіатричних експертів, те що, з часу скоєння суспільно-небезпечного діяння пройшов тривалий час, на даний час ОСОБА_5 може віддавати звіт своїм діям та керувати ними суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази розподіляються відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 93, 94 Кримінального Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Законом України «Про психіатричну допомогу», ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 01 березня 2021 за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Скасувати арешт речових доказів, накладений ухвалами суду від 02 березня 2021 року та 12 березня 2021 року. Речові докази: речі, які належали ОСОБА_8 (футболку, штани, кофту, носки та труси) повернути потерпілому ОСОБА_4 ; куртку червоно-чорного кольору, футболку сірого кольору, спортивну кофту темно-синього кольору, джинси світло-синього кольору, кросівки сіро-зеленого кольору повернути законному представнику ОСОБА_5 ОСОБА_7 ; два фрагменти скла із слідами речовини темно-бурого кольору, два змиви на марлевий тампон з речовиною темно-бурого кольору, змиви обох рук та зрізи нігтьових пластин обох рук ОСОБА_5 знищити; два DVD-R диски з відеозаписами зберігати в матеріалах провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 31 січня 2024 року об 11 годині.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1