В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Кобеляки кримінальне провадження № 0000010 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільна Долина Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, освіта неповна середня, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2024 року близько 05:15 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на автобусній зупинці, що знаходиться поблизу продуктового магазину «Снікерс», що знаходиться за адресою: м. Кобеляки вул. Шевченка, буд. 46, Полтавського району Полтавської області, на підставі раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кулаком правої руки завдав ОСОБА_3 одного удару в область обличчя зліва, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді синця на шкірі носу зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_3 , тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

22 січня 2024 року, під час досудового розслідування, з ініціативи підозрюваного ОСОБА_4 укладено угоду про примирення з потерпілим ОСОБА_3 .

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, активно сприяв розкриттю кримінального проступку та щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, в обсязі підозри.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Розглядаючи питання затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За змістом частин 1, 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України, умисне легке тілесне ушкодження - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Діяння, передбачені частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії кримінальних проступків.

Узгоджене сторонами угоди покарання визначене у межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку і погоджується на призначення узгодженого покарання, може виконати покладені на нього обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , цілком розуміє положення частин 1, 2 статті 473 та частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді підтвердив свою згоду на укладення угоди, будь-яких вимог майнового чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 з цього приводу не має.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений об`єктивно може виконати взяті на себе зобов`язання, а умови угоди не суперечать інтересам суспільства та вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 .

Судові витрати у цьому провадженні відсутні.

Речові докази у цьому провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався й підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 січня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень 00 копійок.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити, що відповідно до статті 476 Кримінального процесуального кодексу України, у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасуванням вироку, протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального проступку.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя