печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю : скаржника - ОСОБА_3 представника скаржника - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб у кримінальному провадженні №0001160, щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб у кримінальному провадженні №0001160, щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001160.

В обґрунтування скарги адвокат посилається на те, що 01.08.2023 в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді від 31.07.2023 по справі № 757/32408/23-к у ОСОБА_3 було проведено обшук за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку у ОСОБА_3 було вилучено наступні речі та документи:

1.У сейф-пакет PSP2188508:

-історія хвороби (на 13 арк.);

-копія довідки BJIK № 178 від 13.01.23;

-копія довідки посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 ;

-медична картка амбулаторного хворого № 595762;

-папка «INTO SANA» з оригіналами медичних довідок (виписка з останньої операції, комп`ютерна томограма до операції та інші довідки);

-копія паспорту ОСОБА_3 .

2.У сейф-пакет PSP1203475:

-оригінал довідки BJIK № 178 від 13.01.2023;

-оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 .

3.У сейф-пакет PSP3248840:

-мобільний телефон Samsung Galaxy S20 SM-G980F блакитного кольору (ІМЕН НОМЕР_2 ; ІМЕІ2 НОМЕР_3 ).

Окрім того, 04.08.2023 ОСОБА_3 було повідомлено слідчим, що ухвала слідчого судді про арешт вищевказаного тимчасового вилученого у нього майна - відсутня.

Дане майно не було арештовано у встановленому ст. 170-171 КПК порядку, слідчий з клопотанням про арешт майна у продовж наступного робочого дня до суду не звертався.

Скаржник та його представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника та його представника, слідчий суддя приходить до наступних висновків

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора та слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001160 від 08.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2, 3 ст. 199, ч. 3 ст. 332 КК України за фактом діяльності на території України організованої злочинної групи, учасники якої попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, діють за єдиним планом злочинних дій, завідомо відомим всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи, з метою виготовлення з метою збуту та збут на території України офіційних документів (носії інформації), на які наноситься голографічні захисні елементи підтвердження їх справжності, які використовуються під час вчинення інших кримінальних правопорушень, а саме сприяння незаконному переправленню осіб, через державний кордон України, вчинене у складі організованої групи, заволодіння чужим майном, та/або придбання права на майно шляхом обману вчинене у великих розмірах, одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди та незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинені повторно, у складі організованої групи.

01.08.2023 в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді від 31.07.2023 по справі № 757/32408/23-к у ОСОБА_3 було проведено обшук за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку у ОСОБА_3 було вилучено наступні речі та документи:

1.У сейф-пакет PSP2188508:

-історія хвороби (на 13 арк.);

-копія довідки BJIK № 178 від 13.01.23;

-копія довідки посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 ;

-медична картка амбулаторного хворого № 595762;

-папка «INTO SANA» з оригіналами медичних довідок (виписка з останньої операції, комп`ютерна томограма до операції та інші довідки);

-копія паспорту ОСОБА_3 .

2.У сейф-пакет PSP1203475:

-оригінал довідки BJIK № 178 від 13.01.2023;

-оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 .

3.У сейф-пакет PSP3248840:

-мобільний телефон Samsung Galaxy S20 SM-G980F блакитного кольору (ІМЕН НОМЕР_2 ; ІМЕІ2 НОМЕР_3 ).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 року у справі №757/32408/23-к, надано дозвіл слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України, прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001160 від 08.10.2022 на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , з метою відшукання та вилучення:

- документів щодо проходження ВЛК (довідки ВЛК, акти медичного огляду, результати лабораторних та рентгенологічних досліджень, картки амбулаторного/стаціонарного хворого з вкладишами до них, виписні епікризи, інші медичні документи), тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, документів щодо постановки, зняття з військового обліку, документів щодо проходження військової служби, документів щодо мобілізації, вручення повісток, перетину державного кордону, ухилення від мобілізації, військово-облікових документів, поштових переказів, штампів, печаток, документів щодо спілкування з іншими учасниками та посадовими особами щодо протиправної постановки та зняття з військового обліку, блокнотів, чорнових записів, на яких містяться відомості щодо протиправної діяльності, матеріальних носіїв інформації, в тому числі флеш-накопичувачі, карти пам`яті, жорсткі диски, оптичні диски, інші цифрові носії інформації, мобільних телефонів, сім-карток, переносних рацій, пристроїв для спілкування та координації дій, які використовувались під час вчинення злочину та за допомогою яких фігуранти спілкуються між собою; комп`ютерної техніки, на якій міститься інформація щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У судовому засіданні встановлено, що вилучене майно на поверненні якого наполягає володілець, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 року на підставі якої працівниками органу досудового розслідування проведено слідчу дію - обшук.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право ОСОБА_5 законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_5 відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб у кримінальному провадженні №0001160, щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали слідчого судді буде оголошений о 13-45 год. 02 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1