НОВОАРХАНГЕЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.12.2023смт. Новоархангельськ394/923/23 1-кп/394/120/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 11.09.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Скаліва Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, освіта середня-спеціальна, неодруженого, утриманців і пільг немає, не військовозобов`язаного, стан здоров`я задовільний, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив незакінченний замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану за таких обставин:

11 вересня 2023 року близько 08 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, прибув на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0867, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області.

Перебуваючи на даній земельній ділянці у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне збагачення шляхом скоєння крадіжки чужого майна.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлене на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх таємно викрав кукурудзу сорту «КВС 2370» в качанах загальною вагою 132 кг, вартістю 469 грн. 92 коп., що на праві приватної власності належать ПП «ТАС АГРО ЛАН».

Після чого, ОСОБА_4 мав намір залишити місце вчинення злочину і розпорядитися викраденим на власний розсуд, однак не зміг цього зробити з причин, що не залежали від його волі та вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованому йому правопорушенні визнав повністю, зазначив, що вчинив його за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, жалкує про вчинене, зазначив, що подібного більше не станеться.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України доводиться зібраними у справі доказами, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням іспитового строку на 1 рік та покладенням на нього відповідних обов`язків.

Захисник в судовому засіданні свого підзахисного підтримав , не заперечував щодо призначення йому покарання, запропонованого прокурором.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження роз`яснено суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження не оспорюють обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказані в обвинувальному акті.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд вважає кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України правильною.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також рішення ЄСПЛ "Коробов проти України", "Кобець проти України", "Бочаров проти України" де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Статтею 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При цьому, згідно частини 4 вказаної стаття крадіжка кваліфікується, якщо вона вчинена в умовах воєнного стану.

Частина 3 ст.15 КК України вказує, що замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом».

Органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинувачених і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у таємному викраденні цього майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою суб`єктом злочину. Кваліфікуюча ознака знайшла своє підтвердження.

Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення, передбаченеч. ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме вчинення незакінченого замаху не таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, вбачається, що за результатами оцінки особи ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, при цьому він не становить небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, має стабільні соціальні зв`язки, схильності до агресії не має, тому існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства із застосуванням заходів контролю та пробаційних програм, застосування соціально-виховного впливу з боку волонтерів пробації..

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі, обтяжуючих покарання обставин в обвинувальному акті не вказано та судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому, враховуючи роз`яснення, які містяться у ППВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, досудову доповідь, позицію прокурора, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Окрім того, в даному випадку суд керується статтею 68 КК України, що визначає засади призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення . Згідно ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України. При цьому, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, з застосуванням ст. 69 КК України.

Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і профілактики вчинення ним нових злочинів.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним ("Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні

Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - п`ять поліпропіленових мішків кукурудзи в качанах, вагою 132 кг, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ПП "ТАС АГРО ЛАН" - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельським районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя