Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4958/23
номер провадження 1-кс/695/1372/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Золотоноші клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001587 від 23.12.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Перервинці Драбівського району Черкаської області, освіта повна загальна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001587 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що він 22.12.2023 близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс останньому близько 5-6 ударів кулаками в голову, внаслідок чого останній помер.

23 грудня 2023року о 22 год 30 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24 грудня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 KK України.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: дані протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 23.12.2023; заява ОСОБА_5 від 23.12.2023, згідно якої було отримано його одяг із слідами бурого кольору; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 23.12.2023; покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 23.12.2023; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.12.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:

- ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений, проживає одиноко за місцем своєї реєстрації, зловживає алкоголем, тому в разі не обрання йому запобіжного заходу, останній, усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час проживає в с. Перервинці Золотоніського району Черкаської області, на вулиці поруч з потерпілою та свідками, отже ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати на них незаконний вплив шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , в разі не обрання йому запобіжного заходу, матиме змогу й надалі вчинити злочини проти життя осіб;

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що ОСОБА_5 , зловживаючи алкоголем, не взмозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушення прав потерпілої.

За таких обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор уточнили вимоги клопотання та наполягали на обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

У судовому засіданні захисник, позицію якого підтримав підозрюваний, проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, що на його думку цілком забезпечить належний контроль за поведінкою підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Перевіривши надані матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що останнє відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням має підтверджуватися наявними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження на час пред`явлення підозри.

Сукупність цих доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження при розгляді справи по суті, зокрема наявності достатніх підстав для встановлення вини підозрюваного у інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом із тим в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, ОСОБА_5 має нестійкі соціальні зв`язки, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зловживає алкоголем, а тому існує передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя зауважує, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою отримання можливості уникнути чи пом`якшити свою відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на родичів потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь, погроз або примусу, щоб останні не давали або змінили свої свідчення на його користь, враховуючи, що на даний час вживаються заходи з метою встановлення та допиту усіх можливих свідків та очевидців кримінального правопорушення, також вжити заходів щодо знищення ще не віднайдених речових доказів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, що стверджується доданими до клопотання матеріали, які на даному етапі містять достатньо доказів про обґрунтованість підозри.

Заперечуючи проти задоволення клопотання захисник та підозрюваний не навели слідчому судді жодних обставини, що давали б можливість прийти до переконання про застосування більш м`якого запобіжного заходу і що останній зможе належним чином забезпечити належну поведінку підозрюваного на час проведення досудового розслідування в умовах дії на території України режиму воєнного стану.

Суд дійшов до висновку, що тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, саме тим, що оцінка таких ризиків має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Отже, беручи до уваги обставини, за якими пред`явлено підозру, слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та від суду, оскільки тяжкість діяння в якому він підозрюється та суворість передбаченого покарання вказують на високий ризик втечі підозрюваного з метою уникнення покарання, вчинення ним нового злочину, чи незаконного впливу на свідків або потерпілого.

Крім того, слідчий суддя враховує, що за станом здоров`я підозрюваний може утримуватись під вартою, оскільки доказів протилежного слідчому судді не надано, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, пов`язане із застосуванням насильства, що свідчить про високий ризик суспільної небезпечності підозрюваного, що вказує на можливість ним вчинення інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ризиків та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, враховуючи особу підозрюваного, тому слідчий суддя одночасно із застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України.

Згідно з ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 177-183, 193, 194, 196, 197, 309, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, в межах строку досудового розслідування, без застосування застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23 грудня 2023 року.

Строк дії ухвали по 20 лютого 2024 року, включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 15 хв 28.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_13