Справа № 632/1257/23
провадження № 1-кп/632/123/23

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 20 червня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Раковичі Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, має базову середню освіту, пенсіонер, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживає разом із матір`ю похилого віку, не є особою з інвалідністю, раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Суд визнав доведеним, що 17 червня 2023 року близько 16 год. (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 , прийшов до квартира АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_5 , з якою він останній час тимчасово проживав. Відчинивши двері вищезазначеної квартири за допомогою ключів, які раніше отримав від ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 , з корисних мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, дія якого продовжено до 14 лютого 2024 року, перебуваючи у одній із кімнат вищезазначеної квартири (залі), переконавшись, що у й квартирі нікого немає та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з кишені зимової куртки, яка знаходилась у шафі- 12000 грн. та одну золоту сережку 585 проби вагою 1,64 грами, вартістю 3878 грн. 53 коп., що належали потерпілій ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду загальною сумою 15878 грн. 53 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Крім того, 18 червня 2023 року близько 16 год. 30 хв. (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 , прийшов до квартира АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_5 , з якою він останній час тимчасово проживав. Відчинивши двері вищезазначеної квартири за допомогою ключів, які раніше отримав від ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, з корисних мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, дія якого продовжено до 14 лютого 2024 року, перебуваючи у одній із кімнат квартири (залі), переконавшись, що у вищевказаній квартирі нікого немає та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав зі шкатулки, яка знаходилася на полиці шафи - дві золоті сережки 583 проби загальною вагою 3,97 грамів, вартістю 9356 грн. 80 коп., що належали потерпілій ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду загальною сумою 9356 грн. 80 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку),повторно, вчинену в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду (щодо дослідження доказів).

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, зазначивши, що вчинив злочини за вищевикладених обставин. Зокрема, зазначив, що він три роки тому познайомився із ОСОБА_5 , та через деякий час почав у неї періодично проживати у квартирі АДРЕСА_2 . 17 червня 2023 року близько 16 години він прийшов у вищезазначену квартиру, яку відчинив за допомогою ключів, які йому раніше передала ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю господарки кватири, він із карману зимової куртки, яка знаходилась у шафі у одній із кімнат (залі) викрав 12000 грн. та одну золоту сережку. Крім того, 18 червня 2023 року близько 16 год. 30 хв. прийшовши до вищезазначеної квартири, яку відчинив за допомогою ключів, та знов побачивши, що нікого у квартирі немає, викрав із шкатулки, яка знаходилась на полиці шафи у залі дві золоті сережки. Викраденим майном розпорядився за власним розсудом. У вчиненому щиро кається. З вартістю викраденого майна, зазначеного у обвинувальному акті, а саме. 25235,33 грн., згоден. Майно, гроші та жіночі прикраси добровільно повернув власниці. З розміром процесуальних витрат у сумі 956 грн., згоден.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не має заперечень щодо повноти висунутого йому обвинувачення та кваліфікації його дій, а тому вважав недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_5 .

У межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та висновки суду.

Визнавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 належним та допустимим доказам у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду, що мав місце 17 червня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану; по епізоду, що мав місце 18 червня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинив тяжкі злочини, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що, він пенсіонер, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, разом із обвинуваченим проживає його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично перебуває на його утриманні, не є особою з інвалідністю, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) характеризується безпосередньо.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_5 1959 року народження, є особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із висновком досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 є середнім, ризик небезпеки для суспільства є середнім, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд з урахуванням наведеного, зокрема, тяжкості вчинених злочинів, даних, які характеризують обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та наявністю обставини, яка обтяжують покарання, доходить висновку, щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Із урахуванням сукупності наведених вище обставин та наявністю обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України.

Також, при призначенні покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до рекомендацій, наданих у абзацу 2 пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про можливість застосування ст. 75 КК України, суд приймає до уваги, позицію Верховного Суду викладену у постанові від 07 листопада 2018 року по справі № 297/562/17, а саме, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання відбувати реально або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Отже, оцінуючи конкретні обставини справи, що характеризують вчинені злочинні діяння, наслідки, які настали, враховуючи особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, зокрема, що обвинувачений є пенсіонером за віком, має мати похилого віку - ОСОБА_6 , яка фактично знаходиться на його утриманні, оскільки окрім обвинуваченого інших осіб, які б здійснювали за нею догляд немає, поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, висновок досудовій доповіді відповідно до якого, орган пробації вважає, що ризик небезпеки для суспільства є середнім, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд доходить висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання реально, тобто із призначенням останньому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання із випробуванням на строк, достатній для того, щоб він довів своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання. Також суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 956 грн., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути на користь держави з ОСОБА_3 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання немає, за відсутності клопотання сторони обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта загальною сумою 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню: грошові кошти в сумі 12000 грн., дві сережки - 583 проби вагою 3,97 грам, одну сережку - 585 проби - залишити ОСОБА_5 , як законній власниці.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1