№ провадження 1-кс/208/2300/23
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000371 від 22.11.2023 року за ст. 290 КК України, -

встановив:

Дізнавач звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт автомобіль Seat Leon, з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від автомобілю

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 21.11.2023 до ЧЧ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від співробітника ТСЦ 1244, який розташований за адресою: м. Кам`янське, вул. Стасова 79 та який повідомив, що 21.11.2023 приїхав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобілі SEAT LEON, р.н. НОМЕР_3 з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , який має ознаки підробки кузова.За даним фактом 22.11.2023 року внесені відомості в ЄРДР за

№ 0000371 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.21.11.2023 опитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий пояснив, що даний автомобіль придбав у 2020 році, в місті Дніпро, у невідомого чоловіка за 3000$ в обмін на технічний паспорт та хто підробив номер кузова, йому не відомо.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 04/1244/7Д від 21.11.2023 встановлено, що первинний ідентифікаційний номер кузова, наданого на дослідження автомобіля Seat Leon піддавався змінам (підроблений) шляхом видалення механічним засобом та послідовним нанесенням літеро-цифрового позначення НОМЕР_1 не в умовах заводу виробника. Дублюючі таблички з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 виготовлена та встановлена не в умовах заводу виробника. Номер двигуна автомобіля Seat Leon зруйнований корозією. Бланк реєстраційного документу № НОМЕР_2 не відповідає встановленим зразкам (підроблений).

21.11.2023, в ході огляду місця події автомобіль Seat Leon, з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кам`янське вул. Медична 15, а також вилучено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від автомобілю, які поміщено до спец пакету PSP 1349115.

Для з`ясування істини у кримінальному провадженні, необхідно провести судово-криміналістичну експертизу ідентифікації номерів транспортного засобу та судово-криміналістичну експертизу дослідження документів, а також з метою збереження речового доказу, а саме автомобіля Seat Leon, з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

На думку дізнавача,вказаний транспортний засіб має суттєве значення для повного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення обставин кримінального правопорушення, а також відповідно ст.98 КПК України, він є речовим доказом, так як містить в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідність арешту майна зумовлюється тим, що не застосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, переховування, знищення та втрати транспортного засобу.

У судовому засіданні дізнавач підтримав клопотання з підстав, наведених у його мотивувальній частині, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань суду не надавав.

Слідчий суддя, вислухавши дізнавача, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол огляду місця події від 21.11.2023р., витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.11.2023р.,висновок експертного дослідження від 21.11.2023р., постанова про визнання речовими доказами, наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наразі транспортний засіб має ознаки предмету злочину та слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики відчуження, переховування, знищення та перетворення предмету злочину.

Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

На підстав і вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).

Згідно з вимогами статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дізнавачем доведено, що незастосування заборони відчужувати зазначене в клопотанні майно може ускладнити розслідування, але не доведено, що незастосування заборони володіння та користування зазначеним майном може призвести до пошкодження, псування, знищення або втрати майна.

Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде, враховуючи зміст клопотання та пояснення дізнавача та представника власника майна, застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Seat Leon, з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від автомобілю

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1