У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001883 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в ході проведення якого виникла необхідність у накладенні арешту на майно яке було вилучено 23.12.2023 в ході проведення огляду місця ДТП.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 27.12.2023 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явив, проте як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 , власник про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся слідчим належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001883 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 23.12.2023 біля 09:35 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Келецька в місті Вінниці, в напрямку проспекту Юності, в районі електроопори №121, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вул. Келецька зліва-направо по напрямку руху автомобіля в невстановленому місці.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

23.12.2023 після проведення огляду місця ДТП вилучено автомобіль марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів, що по вул. Г. Арабея, 17, м. Вінниці.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0001883 від 23.12.2023 та протоколом огляду місця дорожньо транспортної події від 23.12.2023.

Постановою слідчого від 23.12.2023 вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0001883 від 23.12.2023.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказаний транспортний засіб, який було вилучено під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 372, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував під керуванням останнього, з позбавленням його власників та володільців права на відчуження, розпорядження, відновлення і використання останніх.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя