Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1743/23
номер провадження 1-кс/695/1196/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області - ОСОБА_21 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Золотоноші клопотання слідчого слідчого відділу Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, пенсіонера, працюючого охоронцем у ФОП ОСОБА_8 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником АТО (ООС) не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.05.2023.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 25.04.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення сесії Новодмитрівської сільської ради, діючи умисно, посягаючи на громадську безпеку, в частині надання інформації про загрозу злочинних посягань, із мобільного телефону марки «KENXINDA S1» IMEI: НОМЕР_1 , використовуючи абонентський номер НОМЕР_2 зателефонував на лінію екстреного виклику «102» Головного управління Національної поліції в Черкаській області, та повідомив працівникам поліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу замінування Новодмитрівської сільської ради, яка під час проведення обстеження компетентними органами не підтвердилась.

07 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом огляду місця події від 25.04.2023;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 09.08.2023; висновком експерта №СЕ-19-23/52294-ВЗ від 19.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 06.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 06.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 06.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.11.2023; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України від 07.11.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Як зазначено у клопотанні підставою для звернення з даним клопотанням є те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

У ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:

- ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, на утриманні дітей не має, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання;

- ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , матиме можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 в разі не обрання йому запобіжного заходу, матиме змогу й надалі вчинити інші злочини проти громадської безпеки.

Дані обставини вказують на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За вказаних обставин слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник, позицію якого підтримав підозрюваний, зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний є пенсіонером, закордонного паспорту не має, працює охоронцем у ФОП ОСОБА_8 в нічну зміну з 16 години по 08 годину, має стійкі соціальні зв`язки, возить дружину на роботу за межі населеного пункту, де вони проживають. Крім того, ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується: протоколом огляду місця події від 25.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 09.08.2023; висновком експерта №СЕ-19-23/52294-ВЗ від 19.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 06.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 06.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 06.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.11.2023; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України від 07.11.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 177 КПК України встановлено мету застосування запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зважаючи на положення ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Частиною 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Також ч. 1 ст. 194 КПК України вказується, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Як зазначено в клопотанні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, має нестійкі соціальні зв`язки, на утриманні дітей не має, у зв`язку з чим існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, що передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жодних інших свідчень на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у клопотанні та під час судового засідання суду надано не було. Фактично, наявність ризиків, зокрема можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тотожними обставинами без доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між певними діями підозрюваного, які можуть привести до вказаних ризиків.

Ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатував порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Судом встановлено відсутність у клопотанні аргументів слідчого про те, що до підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. У судовому засіданні прокурор також не надав відповідних аргументів.

У відповідності до ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 4 статті 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, ретельно дослідивши матеріали поданого клопотання та заслухавши учасників судового засідання, суд доходить до висновку, що до ОСОБА_5 , має бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особисте зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 12, 131, 132, 176-179, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього зобов`язання виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та працює - с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.

Визначити термін дії обов`язків у межах строку досудового розслідування - до 07 січня 2024 року, включно.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 50 хв 13.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_21