Справа № 752/5791/23
Провадження № 1-кс/752/6250/23
У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000026 від 02.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 321-1, ч. 2 ст. 321-1, ч. 1 ст. 111-1, ч. 3 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до слідчого судді із клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення 02.08.2023 обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме:

1. ноутбук марки ASUS X540S серійний номер НОМЕР_1 , на якому містяться документи ТОВ «АВЕ Фарма» та ін

2. інформацію з: мобільний телефон IPhone 12 міні IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон IPhone XR IMEI НОМЕР_5 , IMEI2 НОМЕР_6 з сім-картою оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_7 , яку скопійовано на флеш носій Kingston об`ємом 128 GB.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 березня 2023 року за № 0000026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 321-1, ч. 2 ст. 321-1, ч. 1 ст. 111-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено факти співпраці посадових осіб ТОВ «Форс-Фарма Дистрибюшн» (код 41941076) з державами агресорами республікою білорусь та російською федерацією, а також виготовлення, перевезення, зберігання з метою збуту та збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів.

Так, 02.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 21.07.2023 (справа № 752/5791/23) проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання бухгалтера ТОВ «Аве Фарма» ОСОБА_4 .

У ході обшуку виявлено та вилучено:

1. ноутбук марки ASUS X540S серійний номер НОМЕР_1 , на якому містяться документи ТОВ «АВЕ Фарма» та ін

2. інформацію з:

- мобільний телефон IPhone 12 міні IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон IPhone XR IMEI НОМЕР_5 , IMEI2 НОМЕР_6 з сім-картою оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_7 , яку скопійовано на флеш носій Kingston об`ємом 128 GB.

Постановою слідчого від 02.08.2023 вилучені під час проведення вищевказаного обшуку речі та документи приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, оскільки вказані речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, недопущення подальшого відчуження, та з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що ненакладання арешту може призвести до його відчуження або інших наслідків, слідство вважає, що є необхідність у накладанні арешту на зазначені речі.

Метою арешту майна прокурор зазначає забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву, якою просив відкласти розгляд клопотання про накладення арешту на майно у зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання. При цьому причини неможливості прибути в заяві не зазначені, а тому слідчий суддя вважає, що неявка адвоката в судове засідання відбулася без поважних причин.

Прокурор подала до суду заяву, якою просила проводити розгляд клопотання за її відсутності. При цьому долучила до поданої заяви копію протоколу огляду та копію постанови про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Однак, ст. 98 КПК України містить визначення поняття речових доказів, серед якого зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, оскільки інформація не є матеріальним об`єктом, тому цілком логічним є те, що арешт на інформацію накладений бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 02.08.2023 обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: ноутбук марки ASUS X540S серійний номер G9N0GR02X130389.

3. Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.

4. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1