Єдиний унікальний номер справи 185/7983/19
Провадження № 1-кп/185/40/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000521 від 06 березня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм у Виконавчому комітеті Павлоградської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до зміненого обвинувачення, викладеного в зміненому обвинувальному акті і підтриманого прокурором під час судового розгляду, 18 лютого 2019 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_3 на автомобілі марки «Тойота» білого кольору д/н НОМЕР_1 під`їхав до автозаправної станції «Паралель № 67» ТОВ «Параллель-М ЛТД», розташованої за адресою: вул. Дніпровська 332Б, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., та знаходячись на території вищевказаної заправної станції, ОСОБА_3 діючи умисно, безпричинно, розпочав словесний конфлікт з оператором АЗС ОСОБА_8 , під час якого у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, винник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкодженьОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень , ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_8 відійти від центрального входу в приміщення АЗС для подальшого з`ясування відносин, та, перебуваючи за приміщенням АЗС «Паралель № 67», на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, стоячи навпроти ОСОБА_8 , умисно, свідомо наніс останньому один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя, від якого ОСОБА_8 упав на землю, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, направленні на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 не менш ніж 3 (трьох) ударів в область голови та тулуба, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому правої верхньощелепної пазухи, перелому очної поверхні великого крила клиновидної кістки справа, перелому виличної кістки справа, перелому правої носової кістки та носової перетинки, субкон`юктивального крововиливу правого ока та садна, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що він раніше неодноразово скаржився адміністрації автозаправної станції «Паралель» на оператора ОСОБА_8 , оскільки останній постійно влаштовував з ним словесні конфлікти. 18 лютого 2019 року в обідній час доби між ними також виник словесний конфлікт, в ході якого він запропонував ОСОБА_8 відійти від центрального входу приміщення АЗС для подальшого з`ясування відносин. Однак ОСОБА_8 забіг до службового приміщення та схопив лопату. Після чого, він вихопив у нього лопату та викинув її. Зазначив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не завдавав, будь-яких погроз в сторону ОСОБА_8 також не висловлював, при цьому не виключає того факту, що під час того, як він забирав лопату у ОСОБА_8 він міг випадково вдарити останнього. Одразу коли приїхала охорона ОСОБА_8 покинув територію автозаправної станції. Вважає, що ОСОБА_8 його оговорює внаслідок стійких неприязних відносин.

Незважаючи на категоричне невизнання ОСОБА_3 своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 18 лютого 2019 року він знаходився на робочому місці на АЗС «Паралель», що розташована за адресою: вул. Дніпровська 332Б в м. Павлограді Дніпропетровської області,де він працював на посаді молодшого оператора. В цей день приблизно о 12:00 год. до автозаправної станції під`їхав автомобіль марки «Тойота». Він запитав у водія ОСОБА_3 , яке паливо йому треба заправити, на що останній нічого не відповів, а потім сказав, що він вже не перший раз заправляється, тому оператор повинен самостійно це знати. ОСОБА_3 почав на нього кричати та ображати, після чого вийшла касир та сказала обвинуваченому: «Вріж йому як слідує». Касир пішла, а ОСОБА_3 замахнувся на нього правою рукою та почав бігати навколо нього. Після чого, ОСОБА_3 наніс йому удар кулаком в область правої частини обличчя, взяв його за одяг та повалив на асфальт. В цей момент ОСОБА_3 наніс йому ще близько 15 ударів в голову та 7-8 ударів по ребрам. Коли ОСОБА_3 зупинився, він піднявся з землі та побіг у свою кімнату, а через декілька хвилин він вийшов до обвинуваченого з лопатою. ОСОБА_3 якомусь чоловіку сказав, що він на нього нападає із лопатою. Цей чоловік почав йти на нього, після чого він забіг у кімнату закрився та викликав охорону. Зазначив, що з ОСОБА_3 він раніше не був знайомим, а з касиром у нього особисті неприязні відносини. Чому ОСОБА_3 почав наносити йому тілесні ушкодження пояснити не може, оскільки це було раптово та безпричинно. Внаслідок завданих тілесних ушкоджень він отримав закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку, переломи черепа та численні садна.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що 18 лютого 2019 року в обідній час доби він приїхав на автозаправну станцію«Паралель» та зайшов до приміщення сплатити за паливо, а коли вийшов з приміщення, то почув крик. Він побачив, як ОСОБА_8 стояв з лопатою, а інший чоловік стояв у стороні. Чоловіки сварилися та виражалися на адресу один одного нецензурною лайкою. Він запитав, що трапилося, на що йому відповіли, що все нормально. У його присутності ніхто нікого не бив, тілесних ушкоджень на чоловіках він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 18 лютого 2019 року вдень він приїхав з ОСОБА_9 на автозаправну станцію«Паралель». Зазначив, що перебуваючи на території АЗС будь-яких конфліктів не бачив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона працює менеджером на автозаправній станції«Паралель», а ОСОБА_8 працював на посаді молодшого оператора. В обов`язки оператора входить заправка автомобілів та прибирання прилеглої території. Зі слів працівників автозаправної станції їй стало відомо, що 18 лютого 2019 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 стався конфлікт, а саме про те, що ОСОБА_8 побився з клієнтом. Після того, ОСОБА_8 написав заяву про звільнення. Також зазначила, що у ОСОБА_8 раніше виникали словесні конфлікти з клієнтами.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що вона працює старшим оператором на автозаправній станції«Паралель». 18 лютого 2019 року вона почула, як молодший оператор ОСОБА_8 вступив у словесну сварку із клієнтом. Вона зробила ОСОБА_8 зауваження, на що останній ніяк не відреагував. Після чого вона повернулася на своє робоче місце. ОСОБА_8 стояв з ОСОБА_3 біля заправної колонки на вулиці. Вона не бачила початок конфлікту, також не бачила щоб хтось комусь наносив тілесні ушкодження. Після конфлікту ОСОБА_8 нічого їй не розповідав, він віддав ключі та пішов. А ОСОБА_3 зайшов та дав талон на заправку. Зазначила, що охорону вона не викликала, це зробив ОСОБА_8 . Громадський порядок на автозаправній станції порушений не був, заправка працювала далі в нормальному режимі. Коли ОСОБА_8 покинув робоче місце, то клієнти заправлялися самостійно. Конфлікт не привернув уваги оточуючих. Також додала, що вона не бачила у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, крім садна на лобі. Крові на тілі у ОСОБА_8 також не було. Зауважила, що вона не казала ОСОБА_3 , щоб той вдарив ОСОБА_8 . Також підтвердила що між нею та ОСОБА_8 були неприязні стосунки, оскільки останній постійно провокує конфлікти та грубить споживачам.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона працює старшим оператором на автозаправній станції «Паралель». ОСОБА_3 їх клієнт, а ОСОБА_8 колишній працівник. Пояснила, що 18 лютого 2019 року в обідній час доби вона була на робочому місці, та на автозаправну станцію приїхав ОСОБА_3 , після чого між ним на ОСОБА_8 почався конфлікт. Вони розмовляли на вулиці, в руках у них нічого не було. Тілесних ушкоджень вона ні в кого не бачила. На заправці був лише один автомобіль. Після конфлікту ОСОБА_8 зайшов до приміщення АЗС, поклав ключі та нічого не пояснюючи, покинув своє робоче місце. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 вона не бачила. Коли ОСОБА_8 пішов, то ОСОБА_3 зайшов до каси, віддав талон та пішов сам заправлятися. Громадський порядок на автозаправній станції порушений не був, заправка працювала далі в нормальному режимі. Охорону викликав ОСОБА_8 . По приїзду працівники охоронної служби намагалися поговорити з ОСОБА_8 , щоб з`ясувати, що сталося, але останній нічого не пояснюючи покинув своє робоче місце. Охоронці зафіксували даний виклик як хибний. Також зазначила, що раніше у ОСОБА_8 вже були словесні конфлікти з клієнтами та працівниками.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що 18 лютого 2019 року був здійснений виклик на автозаправну станцію «Паралель», куди вони виїхали. На території автозаправної станції знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Потерпілий повідомив, що його побив ОСОБА_3 . Вони запитали у потерпілого, чи викликав він поліцію, на що ОСОБА_8 мовчки розвернувся та пішов. Зазначив, що не пам`ятає, чи були у ОСОБА_8 або у ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Працівники автозаправної станції повідомили, що у них претензій до ОСОБА_3 немає. Також зазначив, що під час досудового розслідування за його участю проводилася така слідча дія як впізнання особи за фотознімками, та в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 квітня 2019 року стоїть саме його підпис.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що вона працює молодшим оператором на автозаправній станції «Паралель». ОСОБА_3 є їх постійним споживачем, а ОСОБА_8 був її напарником. До ОСОБА_3 ніколи претензій не було, він спокійний клієнт, ніколи нікого не ображав. Свідком подій, які сталися 18 лютого 2019 року вона не була, оскільки в той день вона прийшла на зміну лише ввечері.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що він є охоронцем і пам`ятає, що два роки тому їм надійшов виклик на автозаправну станцію «Паралель», тому він разом з напарником виїхали на місце події. По приїзду касир автозаправної станції сказала, що тривожну кнопку вона не натискала, а її натиснув їх працівник ОСОБА_8 . Після цього він вийшов на вулицю, щоб поспілкуватися з ОСОБА_8 , але останній нічого не пояснив та пішов. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 він не бачив. Зазначив, що йому невідомо чи викликав хтось із працівників автозаправної станції швидку медичну допомогу та поліцію. Також пояснив, що під час досудового розслідування за його участю проводилася така слідча дія як впізнання особи за фотознімками, та в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 квітня 2019 року стоїть саме його підпис.

Експерт ОСОБА_17 суду пояснила, що свої висновки підтримує у повному обсязі. Зазначила, що виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, бо спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день), утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та не виключено, що такими предметами могли бути кулаки рук, ноги людини чи лопата. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень малоймовірне їх спричинення при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи кількість та локалізацію, виявлених тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 було спричинено не менше трьох травматичних дій. Тілесні ушкодження були заподіяні одномоментно або в короткий проміжок часу, який вираховується хвилинами.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у фактично скоєному також повністю підтверджується письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 квітня 2019 року, свідок ОСОБА_14 серед пред`явлених для впізнання на фотознімках осіб впізнав особу під № 2, як чоловіка, який підходив до нього 18 лютого 2019 року приблизно о 12 год. 20 хв. на АЗС «Паралель». Вказану особу впізнає за загальними рисами обличчя, зокрема за розрізом очей, формою голови, зачіскою. Особою на фотознімку під № 2 є ОСОБА_3 /а.с.69-71, т.1/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 квітня 2019 року, свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених для впізнання на фотознімках осіб впізнав особу під № 1, як чоловіка, який підходив до нього 18 лютого 2019 року приблизно о 12 год. 20 хв. на АЗС «Паралель». Вказану особу впізнає за загальними рисами обличчя, зокрема за формою носа та губ, формою брів. Особою на фотознімку під № 1 є ОСОБА_3 /а.с.78-80, т.1/.

Згідно висновку експерта № 79 від 09 квітня 2019 року, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку; перелому правої верхньощелепної пазухи, перелому очної поверхні великого крила клиновидної кістки справа, перелому виличної кістки справа, перелому правої носової кістки та носової перетинки; субкон`юнктивального крововиливу правого ока та садна, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день) згідно п. 2.2.1 в) п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та не виключено, що такими предметами могли бути кулаки рук та ноги людини. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень малоймовірне їх спричинення при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати 18 лютого 2019 року /а.с. 107-108, т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 21 травня 2019 року з фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_8 відтворив обставини події, які мали місце 18 лютого 2019 року о 12 год. 12 хв. за приміщенням АЗС «Паралель № 67». Зокрема, ОСОБА_8 відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень та розповів, що ОСОБА_3 спочатку хотів нанести йому удар кулаком правої руки, але ОСОБА_8 ухилився, після чого ОСОБА_3 стоячи навпроти нього наніс удар кулаком лівої руки в обличчя в область правого ока, від чого він упав на землю. Потім ОСОБА_3 почав наносити йому удари ногами по голові, тулубу, нанісши приблизно 15 ударів /а.с.109-115, т. 1/.

Згідно протоколу огляду місця події від 18 квітня 2019 року з фототаблицею до нього, об`єктом огляду є ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , на якій розташована автозаправна станція «Паралель № 67». Під час огляду нічого не вилучалося /а.с.116-120, т.1/.

Згідно протоколу огляду предмету від 20 травня 2019 року, проведений огляд CD-диску, на якому зафіксовано події, що відбувалися 18 лютого 2019 року на території АЗС «Паралель № 67». При відтворенні запису час на таймері 12:08:19, дата - 2019-02-16, на центральну колонку заїздить автомобіль марки «Тойота» білого кольору. З водійського місця виходить чоловік який направляється до приміщення АЗС. В цей час до нього підходить працівник АЗС, одягнутий у формений одяг. Він звертається до водія з питанням, яке паливо заливати до автомобіля. В цей час чоловік, який вийшов з автомобіля, відповідає, йому що останній повинен знати який бензин він завжди заправляє, після чого починає виражатися нецензурною лайкою на адресу чоловіка у форменому одягу, в цей час поруч проходить жінка з короткою зачіскою. Далі чоловік, який вийшов з автомобіля, кличе робітника у форменому одягу в сторону, вони йдуть з поля зору камери відеоспостереження. Об 12:15:22 чоловік, який під`їхав на білому автомобілі проходить повз поля зору камер спостереження, виходить сам. Об 12:16:37 підходить до свого автомобіля та починає його самотужки заправляти. Об 12:17:23 до АЗС під`їздить автомобіль «Охоронного холдингу». З автомобіля виходять двоє співробітників, до них підходить чоловік, який заправляє автомобіль. Вони розмовляють поза зоною дії камер відеоспостереження. Об 12:21:18 до співробітників охорони підходить чоловік (як встановлено співробітник який був у форменому одязі, та ходив разом з водієм білого автомобіля), вони спілкуються. Далі чоловік йде. Об 12:25:11 працівники охорони їдуть. В цей час білий автомобіль продовжує стояти на АЗС, водій автомобіля в полі зору камер відеоспостереження не з`являється. Об 12:33:34 відеозапис зупиняється /а.с.123-124, т.1/.

Під час перегляду відеозапису в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини, що викладені в протоколі огляду предмету.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 червня 2019 року, потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання на фотознімках осіб впізнав особу під № 1, як чоловіка, який 18 лютого 2019 року наніс йому тілесні ушкодження на території АЗС «Паралель № 67» по вул. Дніпровській в м. Павлограді. Вказану особу впізнає за загальними рисами обличчя, зокрема за формою носу та губ. Особою на фотознімку під № 1 є ОСОБА_3 /а.с.136-138, т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 липня 2019 року з фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_8 відтворив обставини події, які мали місце 18 лютого 2019 року о 12 год. 12 хв. за приміщенням АЗС «Паралель № 67». Зокрема, ОСОБА_8 відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень та розповів, що ОСОБА_3 спочатку наніс йому удар правою рукою в область обличчя з лівого боку, після чого він наніс йому удар правою рукою в область обличчя з правої сторони, а саме під праве око, далі ОСОБА_3 повалив його на землю і почав наносити удари в область правого підребер`я та голови із правої сторони, завдавши не менше 5 ударів по тулубу та в область голови /а.с.148-153, т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 липня 2019 року з фототаблицею до нього, підозрюваний ОСОБА_3 відтворив обставини події, які мали місце 18 лютого 2019 року о 12 год. 12 хв. на території АЗС «Паралель № 67». Зокрема, ОСОБА_3 повідомив, що в ході боротьби за лопату він неумисно наніс ОСОБА_8 три удари в область обличчя в районні брів та лобу (дерев`янистою частиною лопати) /а.с.154-164, т.1/.

Згідно висновку експерта № 178-Д від 26 липня 2019 року, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, не виключена можливість їх утворення за обставин та умов вказаних ним під час проведення слідчого експерименту за його участю від 25 липня 2019 року та не виключена можливість їх утворення за обставин та умов вказаних підозрюваним ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 25 липня 2019 року /а.с.165-166, т.1/.

Згідно протоколу огляду від 28 липня 2019 року з фототаблицею до нього проведений огляд побутової кімнати АЗС «Паралель № 67», розташованої за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська 332. Під час огляду нічого не вилучалося /а.с.167-170, т.1/.

Згідно висновку експерта № 187-Д від 12 серпня 2019 року, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку; перелому правої верхньощелепної пазухи, перелому очної поверхні великого крила клиновидної кістки справа, перелому виличної кістки справа, перелому правої носової кістки та носової перетинки; субкон`юнктивального крововиливу правого ока та садна, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день) згідно п. 2.2.1 в) п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та не виключено, внаслідок ударів кулаками рук та ногами в область обличчя та тулубу. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати 18 лютого 2019 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, вони заподіяні одномоментно або в короткий проміжок часу, який вираховується хвилинами /а.с.171-172, т.1/.

Згідно висновку експерта № 83 від 06 лютого 2023 року, закінчений 20 лютого 2023 року, у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних переломів кісток лицьового скелету (зовнішньої, внутрішньої та верхньої стінок правої верхньощелепної пазухи; дуги правої виличної кістки; зовнішньої стінки правої орбіти; носової перетинки та кісток носу), гемосинусу правої верхньощелепної пазухи, синця у правій параорбітальній ділянці (верхня та нижня повіки), субкон`юнктивального крововиливу правого ока, забійної рани на верхній повіці правого ока біля зовнішнього кута, саден в ділянці правої надбрівної дуги, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш ніж як 21 день), згідно пункту 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, оскільки термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. Встановлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження в ділянці голови та обличчя, спричинені від механічної дії (удару) тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в праву половину обличчя та носу, яким могла бути рука стиснута в кулак, взута нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, характеристики переломів (контури чіткі, не згладжені) та ступень ознак загоєння тілесних ушкоджень на момент огляду ОСОБА_8 09 квітня 2019 року в Павлоградському міжрайонному відділенні КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» (рубець м`який на дотик, блідо-рожевого кольору), можливо вказати, що термін їх отримання відповідає даті події, тобто 18 лютого 2019 року. Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №1044 у ОСОБА_8 був клінічно встановлений діагноз: «забій правої половини грудної клітини», однак вищевказаний діагноз об`єктивно (наявністю тілесних ушкоджень: синців, саден, крововиливів, переломів, тощо) не підтверджений, тому судово-медичній оцінці по ступеню тяжкості не підлягає. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень в ділянці голови та обличчя, комісія експертів приходить до підсумків, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує потерпілий ОСОБА_8 в ході проведення слідчих експериментів за його участі, а саме від механічної дії (удару) кулаком руки в область правого ока та механічних дій (ударів) ногами по голові. В ході проведення слідчих експериментів ОСОБА_8 вказував на нанесення механічних дій (ударів) ногами по тулубу, але підтвердити чи спростувати даний механізм неможливо, оскільки за даними медичної документації у нього був клінічно встановлений діагноз: «забій правої половини грудної клітини», але об`єктивно (наявністю тілесних ушкоджень: синців, саден, крововиливів, переломів, тощо) не підтверджений. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту, оскільки ОСОБА_3 вказує на нанесення механічних дій (ударів) дерев`яною частиною лопати (держаком) - тобто тупим твердим предметом з обмеженою жорсткою циліндричною поверхнею, що не відповідає характеру травмуючого предмету встановленому при проведенні експертизи та вказує на нанесення ударів в район «бров та лоба», що не відповідає локалізації виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень /а.с.255-276, т.1/.

Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Незважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 стосовно невизнання своєї вини суд вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та переконливих доказів, що підтверджують винність обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом. Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого злочину, перебіг обставин вчинення зазначеного злочину, ступінь реалізації злочинних намірів обвинуваченого та наслідки їх вчинення.

Так, в ході судового розгляду з показань обвинуваченого, потерпілого та свідків судом беззаперечно встановлено час та місце події, а саме: 18 лютого 2019 року о 12 год. 10 хв. на території автозаправної станції «Паралель № 67» ТОВ «Параллель-М ЛТД», розташованої за адресою: вул. Дніпровська 332Б, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин сталася сварка. Вказане підтверджується як показаннями обвинуваченого, так і потерпілого, кожен з яких повідомив суду про вказаний характер їх стосунків. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_8 повідомляють про різний механізм спричинення тілесних ушкоджень, їх локалізацію та характер.

При цьому, показання потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин вчинення злочину об`єктивно узгоджуються з даними судово-медичних експертиз, які підтверджують факт наявності в потерпілого тілесних ушкоджень в тій кількості та локалізації та в такий спосіб, на який він вказує.

В той час як показання обвинуваченого ОСОБА_3 в частинні механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, є суперечливими і такими, що не відповідають встановленим по справі обставинам.

Так, версію сторони захисту про те, що заподіяння тілесних ушкоджень носило неумисний характер, зокрема, про те, що потерпілий ОСОБА_8 міг отримати тілесні ушкодження внаслідок того, що ОСОБА_3 відбирав у нього лопату та міг випадково вдарити останнього держаком від неї, суд вважає неспроможною, оскільки для отримання «закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних переломів кісток лицьового скелету (зовнішньої, внутрішньої та верхньої стінок правої верхньощелепної пазухи; дуги правої виличної кістки; зовнішньої стінки правої орбіти; носової перетинки та кісток носу), гемосинусу правої верхньощелепної пазухи, синця у правій параорбітальній ділянці (верхня та нижня повіки), субкон`юнктивального крововиливу правого ока, забійної рани на верхній повіці правого ока біля зовнішнього кута, саден в ділянці правої надбрівної дуги» не достатньо лише випадкового удару держаком від лопати без прикладання діючої сили у вищезазначені області.

У даному випадку безперечно мав місце прямий вектор сили ударів, прямий ударно-травматичний вплив у ділянки переломів з прикладанням діючої сили у вищезазначені області, що виключає можливість необережного заподіяння тілесних ушкоджень.

На підтвердження цього факту свідчить також висновок експерта № 83 від 06 лютого 2023 року, закінчений 20 лютого 2023 року, згідно якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту, оскільки ОСОБА_3 вказує на нанесення механічних дій (ударів) дерев`яною частиною лопати (держаком) - тобто тупим твердим предметом з обмеженою жорсткою циліндричною поверхнею, що не відповідає характеру травмуючого предмету встановленому при проведенні експертизи та вказує на нанесення ударів в район «бров та лоба», що не відповідає локалізації виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд критично ставиться до показань обвинуваченого, наданих ним в судовому засіданні щодо не нанесення ударів потерпілому і випадковості утворення тілесних ушкоджень у останнього, та розцінює його доводи в цій частинні як обраний спосіб захисту з метою ухилитися від передбаченої законом відповідальності й пом`якшити передбачене покарання.

Приймаючи рішення про спрямованість умислу ОСОБА_3 на заподіяння наслідків, що настали, суд враховує характер наявних у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, обставини їх заподіяння, взаємостосунки обвинуваченого з потерпілим, які передували злочину, та характер самих дій обвинуваченого під час вчинення злочину.

Суд приходить до висновку, що за таких фактичних обставин, дії ОСОБА_3 відносно потерпілого носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, а самі наслідки у виді середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень були спричинені потерпілому, коли обвинувачений, докладаючи умисно певних зусиль, завдавав ОСОБА_8 удари в область голови та обличчя. Надмірна сила ударів, їх раптовість та спрямування саме в обличчя та голову потерпілого свідчать про те, що ОСОБА_3 об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода, тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку - за умисне заподіяння ОСОБА_8 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В ході долучення стороною обвинувачення письмових доказів кримінального провадження прокурором були надані прийняті процесуальні рішення у формі постанови заступника начальника СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 про призначення групи слідчих від 06 березня 2019 року та постанова старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про перекваліфікацію дій від 21 травня 2019 року.

У зв`язку з сумнівами сторони захисту про підписання даних процесуальних рішень відповідними посадовими особами, судом було допитано в якості свідка ОСОБА_18 , який за спливом часу, не пригадує обставин підписання даної постанови, але зазначив про схожість свого підпису на процесуальному документі на його підпис.

Крім того, під час проведення досудового розслідування рішення заступника начальника СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 про доручення групі слідчих проводити досудове розслідування не викликало двозначного тлумачення ані з боку самих слідчих, ані з боку прокурорів, на яких було покладено функцію здійснення нагляду у формі процесуального керівництва, та прокурора, який затверджував обвинувальний акт. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки та заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, заступник директора територіального управління Державного бюро розслідувань, керівник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів органу Бюро економічної безпеки України, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень. Предметна і територіальна підслідність цього кримінального провадження визначена правильно. Відомості про вчинення окремих процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень слідчими відображені у ЄРДР.

Формальні порушення, на які вказує сторона захисту, не є такими, що мають прямий вплив на допустимість доказів, про що неодноразово в своїх правових позиціях вказував Верховний Суд України (справа № 204/6541/16-к, справа № 344/2995/15-к) наголошуючи на тому, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим.

Під час розгляду кримінального провадження порушення процесуальних прав обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не встановлено, а, отже, підстави для визнання доказів, що отримані стороною обвинувачення, недопустимими - відсутні.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді обмеження волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо протягом іспитового строку 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- СD-R диск з відеозаписом, який приєднано до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1