Справа №463/84/23
Провадження №1-кс/463/1319/24
У Х В А Л А

про накладення арешту

09 лютого 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання cлідчої відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002170 від 30.12.2022 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

cлідча відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0002170 від 30.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002170 від 30.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в грудні 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини, достовірно знаючи, що вартість робіт за вказаним договором завищена та у повному обсязі роботи за умовами договору не виконані, шляхом документального посвідчення повного обсягу виконання робіт, передбачених договором №25/22 від 25.11.2022, склав та видав, тобто підписав від власного імені офіційні документи два акти виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) №1 та №2 за грудень 2022 року (від 12.12.2022 та 23.12.2022), чим засвідчив відповідність відомостей про вищевказаний факт та передав на погодження іншій стороні, а саме начальнику управлінням екології та природних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради.

На підставі зазначених погоджених сторонами Актів було видано платіжні доручення, які стали підставою для оплати Управлінням екології та природніх ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради коштів ФОП ОСОБА_5 за виконану роботу, яка документально не підтверджена, та призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 758 524,28 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом службового підроблення заподіяв шкоду Львівській територіальній громаді в особі Львівської міської ради, тобто міському бюджету, на загальну суму 758 524,28 гривень, що спричинило тяжкі наслідки.

Поряд з цим, ФОП ОСОБА_5 , будучи службовою особою, оскільки при виконанні робіт за договором про закупівлю послуг №25/22 від 25.11.2022 (найменування послуги: «Послуги з благоустрою та поліпшення технічного стану (очищення від намулу) водойм (ставків) розташованих на території парків Львівської міської територіальної громади: «Снопківський», «Піскові озера», «Архангела Михаїла», «Горіховий гай») виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особистих інтересах, керуючись злочинним наміром, вчинив заволодіння чужим майном, при наступних обставинах.

Так, 25 листопада 2022 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та Управлінням екології та природних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради в особі начальника управління ОСОБА_6 укладено договір про закупівлю послуг №25/22 від 25.11.2022 (найменування послуги: «Послуги з благоустрою та поліпшення технічного стану (очищення від намулу) водойм (ставків) розташованих на території парків Львівської міської територіальної громади: «Снопківський», «Піскові озера», «Архангела Михаїла», «Горіховий гай»).

У подальшому, ОСОБА_5 в грудні 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини, з метою заволодіння бюджетними коштами Львівської міської ради, шляхом зловживання своїм службовим становищем, розуміючи про введений на території України воєнний стан, достовірно знаючи, що вартість робіт за вказаним договором завищена та у повному обсязі роботи за умовами договору не виконані, шляхом документального посвідчення повного обсягу виконання робіт, передбачених договором №25/22 від 25.11.2022, склав і видав, тобто підписав від власного імені офіційні документи два акти виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) №1 та №2 за грудень 2022 року (від 12.12.2022 та 23.12.2022), чим засвідчив відповідність відомостей про вищевказаний факт та передав на підпис інший стороні, а саме начальнику управлінням екології та природних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради.

На підставі зазначених погоджених сторонами Актів було видано платіжні доручення, які стали підставою для оплати Управлінням екології та природніх ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради коштів ФОП ОСОБА_5 за виконану роботу у повному обсязі відповідно до договору №25/22 на загальну суму 1 199 989,00 грн.

Разом з тим встановлено, що у акти виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за №1 та №2 за грудень 2022 року (від 12.12.2022 та 23.12.2022) включено роботу будівельної техніки (екскаватора), яка документально не підтверджена, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 758 524,28 гривень.

Отже, ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особистих інтересах, керуючись злочинним наміром, заволодів коштами місцевого бюджету в розмірі 758524,28 гривень та як наслідок завдано матеріальної шкоди (збитків) Львівській територіальній громаді в особі Львівської міської ради, тобто міському бюджету в особливо великих розмірах.

Так, згідно інформації отриманої 22.01.2024 від Держпродспоживслужби у Львівській області із доданими договорами купівлі-продажу, згідно Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарський, дорожньобудівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, за фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Львівській області зареєстрована наступна техніка:

1)Екскаватор колісний CATERPILLAR M315, 1999 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований 21.09.2020 (договір купівлі-продажу № 5831-31 від 21.09.2020);

2)Екскаватор гусеничний DOOSAN DX300LC, 2007, року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований 03.01.2023 (договір купівлі-продажу № 01122022 від 05.12.2022).

Оскільки, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна. Окрім цього згідно проведеної судово-економічної експертизи від 04.01.2024 встановлено шкоду завдану діями ОСОБА_5 матеріальної шкоди (збитків) Львівській територіальній громаді в особі Львівської міської ради, тобто міському бюджету в розмірі 758524,28 гривень, у зв`язку із чим даний арешт вказаного майна може стати заходом забезпечення пред`явленого цивільного позову.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, попередньо на адресу суду скерував клопотання про слухання справи у його відсутносі, просив клопотання задовольнити та накласти арешт на майно перелічене у клопотанні.

Суд погоджується, що з метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власника майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене чи перереєстроване на інших осіб, що унеможливлять накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Окрім цього суд погоджується з думкою слідчого, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя дослідив та оцінив наступні матеріали клопотання.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2022, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0002170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у службовому підробленні, тобто у складенні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, внаслідок чого спричинено тяжкі наслідки, та в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах.

Так, згідно інформації отриманої 22.01.2024 від Держпродспоживслужби у Львівській області із доданими договорами купівлі-продажу, згідно Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарський, дорожньобудівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, за фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Львівській області зареєстрована наступна техніка:

3)Екскаватор колісний CATERPILLAR M315, 1999 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований 21.09.2020 (договір купівлі-продажу № 5831-31 від 21.09.2020);

4)Екскаватор гусеничний DOOSAN DX300LC, 2007, року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований 03.01.2023 (договір купівлі-продажу № 01122022 від 05.12.2022).

Оскільки, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна.

24.01.2024 на підставі заяви Львівської міської ради, юридична особа вважає, що діями ОСОБА_5 їй завдано матеріальну шкоду, у вказаному кримінальному провадженні та останню визнано потерпілою про що винесено відповідну постанову.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Окрім цьоговідповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, яке має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування.

Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні документів.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

У випадку ненакладення арешту на майно слідчий суддя вважає обґрунтованою можливість приховування майна шляхом його відчуження або поділу (перетворення).

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 5 ст. 191 КК України, рухоме майно, на яке слідча просить накласти арешт, арешт допускається з метою можливої конфіскації, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу у виді арешту майна створить ризики приховування, перетворення або відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування, і з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Разом з тим слідчий суддя враховує вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, якою передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ч.ч. 1 ,2 ст. 174 КПК України інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Метою накладення арешту на вказане у клопотанні рухоме майно, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України є те, що на даний час існують достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Окрім цього метою накладення арешту на вказане у клопотанні рухоме майно, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України є те, що на даний час існують достатні підстави вважати, що суд, у випадку передбаченим Кримінальним кодексом України, може відшкодувати шкоду судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави у накладені арешту на рухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою подальшої конфіскації майна та відшкодування шкоди судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на техніку, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) Екскаватор колісний CATERPILLAR M315, 1999 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований 21.09.2020 (договір купівлі-продажу № 5831-31 від 21.09.2020);

2) Екскаватор гусеничний DOOSAN DX300LC, 2007, року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований 03.01.2023 (договір купівлі-продажу № 01122022 від 05.12.2022).

Тимчасово позбавити власника вищевказаного майна ОСОБА_5 права на їх відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на cлідчу відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1