Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/724/23
Номер провадження 1-кс/530/21/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2024 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 cекретаря ОСОБА_2 , розглянувши в м. Зіньків Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000286, внесеного до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2024 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000286 , внесеного до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Скаржник, в скарзі посилається на те, що старшим слідчим СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000286, яке внесене до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України по факту того, що 13.03.2023 року близько 13 години 15 хвилин ОСОБА_5 рухався на велосипеді по вулиці Кирила Осьмака в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області та в районі АЗС «Автотранс» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та велосипедиста ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Постановою старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.10.2023 року закрито кримінальне провадження № 0000286, внесене до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України в діях ОСОБА_6 - на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Постанову про закриття кримінального провадження № 0000286 ОСОБА_5 отримав 03.01.2024 року та не згоден з даною постановою. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000286 від 30106.2023 р. винесена незаконно. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою в якій просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000286, внесеного до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Старший слідчий СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_7 не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності в задоволенні якої просив відмовити, надав матеріали кримінального провадження № 0000286, прокурор у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Скаржник, ОСОБА_5 у судове засідання з`явився, скаргу підтримав та просив її задовільнити.

Суд, зачитавши скаргу скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000286 та наявні матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000286, внесеному до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

П.1 ч.1ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова дізнавача має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Як було встановлено в судовому засіданні постановою старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.10.2023 року закрито кримінальне провадження № 0000286, внесене до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України в діях ОСОБА_6 - на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 КПК України).

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, дізнавач провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а також належного допиту заявника з усіх зазначених ним обставин, свідків, призначив відповідні експертизи та отримав відповіді, а відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною ,оскільки обгрунтування скарги фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Крім того заявником в скарзі не зазначено які необхідно здійснити слідчі (розшукові) та процесуальні дії за наявності вже встановлених і перевірених обставин та зібраних у провадженні доказів. А відтак, такі посилання на незаконність рішення за результатами досудового розслідування, юридично неспроможні.

Що стосується посилань скаржника в скарзі на те, що слідчим при проведенні досудового розслідування не з`ясовано коли саме водій ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_5 подає попереджувальний сигнал про здійснення маневру повороту, на якій відстані автомобіль знаходився від нього, коли він побачив подачу ОСОБА_5 попереджувального сигналу, чи міг водій ОСОБА_6 здійснюючи обгін ОСОБА_3 , не виїхати на смугу зустрічного руху та чому водій ОСОБА_6 не зміг виконати вимоги п. 7,9,2,12.3,13.1,14.2 ПДР України та уникнути наїзду автомобіля на ОСОБА_3 , слідчий суддя оцінює їх критично, оскільки слідчий в своїй постанові про закриття кримінального провадження посилався на висновок судово автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-23/15180-ІТ від 24.10.2023 року відповідно до висновку якої встановлено, що у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 будь-яких невідповідностей вимогам ПДР які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди не вбачається. В умовах заданої події водій автомобіля марки ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості не тільки уникнути зіткнення, а навіть привести гальмівну систему автомобіля в дію. У заданій дорожній обстановці в діях велосипедиста ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами пп 6.7,10.1,10.4 ПДР, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах заданої події велосипедист ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.п. 6.7,10.1,10.4 ПДР, для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру. А тому посилання скаржника на те, що перед початком повороту він переконався, що в зустрічному напрямку ніякі транспортні засоби не рухалися, а легковий автомобіль який рухався за ним ніякого маневру не здійснював і рухався не досить швидко, ніякого попереджувального сигналу не подавав, а враховуючи ширину автодороги не міг би здійснити маневр його об`їзду без виїзду на смугу зустрічного руху не заслуговують на увагу, оскільки є лише припущенням скаржника та спростовуються висновком експерта. Під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим проведено ряд необхідних слідчих дій та не встановлено вини водія автомобіля ОСОБА_6 в зазначеному кримінальному провадженні, а тому висновок слідчого є обгрунтованим з посиланнями на норми чинного законодавства. В результаті чого на підставі висновків експертного дослідження отриманих за результатами досудового розслідування 30.10.2023 року старшим слідчим СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000286, внесене до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України в діях ОСОБА_6 - на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

При цьому, у розумінні ст. 283 КПК України закриття кримінального провадження є однією з форм його завершення. Потерпілий у кримінальному провадженні має право оскаржити прийняте процесуальне рішення про закриття до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. ст. 303-307 КПК України, або прокурору в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 284 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, та з огляду на викладене вбачається, що слідчим, за процесуального керівництва прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури, було проведено всі необхідні слідчі дії для встановлення всіх необхідних обставин, та істини в кримінальному провадженні.

Порівнюючи, ознаки складу кримінального правопорушення та фактичні обставини, встановлені під час досудового розслідування, слідчий обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність у даній події ознак складу кримінального правопорушення, тобто скаржник ОСОБА_5 фактично не згідний з прийнятим рішенням слідчого, а не з досудовим розслідуванням кримінального провадження, для спростування зазначених у висновку обставин доказів не надає, а лише звинувачує слідчого у необгрунтованості прийнятого ним рішення.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки дізнавача , а неповнота досудового розслідування не встановлена.

Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення - постанови від 30.10.2023 року, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.

Слідчий суддя звертає увагу, що в своїй скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_5 не зазначив, в чому полягає неповнота досудового розслідування, зокрема які слідчі (розшукові) дії, що можуть мати суттєве значення для досудового розслідування, не були проведені слідчим, посилання на те, що слідчим не з`ясовано коли саме водій ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_5 подає попереджувальний сигнал про здійснення маневру повороту, на якій відстані автомобіль знаходився від нього, коли він побачив подачу ОСОБА_5 попереджувального сигналу, чи міг водій ОСОБА_6 здійснюючи обгін ОСОБА_3 , не виїхати на смугу зустрічного руху та чому водій ОСОБА_6 не зміг виконати вимоги п. 7,9,2,12.3,13.1,14.2 ПДР України та уникнути наїзду автомобіля на ОСОБА_3 , вказує на непогодження ОСОБА_3 з висновком експертного дослідження ,але не спростовує законність рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки це жодним чином не позначилося на повноті досудового розслідування та правильності висновку слідчого. Крім, того посилання скаржника на неповноту дослідження слідчим фактичних обставин, з яким пов`язує вчинення кримінального правопорушення, що, на його думку, мало місце, не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на те, що фактичні обставини були встановлені слідчим в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови з огляду на наведені в скарзі доводи, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого, викладеним у його рішенні, який ґрунтується на відповідному висновку експертного дослідження.

Указане рішення слідчого відповідає вимогам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, на підставі яких слідчий дійшов правильного висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини, виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

Погоджуючись з указаним процесуальним рішенням, слідчий суддя також не висловлює свою позицію стосовно інших доводів скаржника щодо недоліків досудового розслідування, які не спростовують установлених органом досудового розслідування обставин, що виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, і не впливають на правильність прийнятого слідчим рішення.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.

Частиною 3ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ч.5 ст.40, 303,304,306,307, 309,372,369-372 КПК України , слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000286, внесеному до ЄРДР 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1