Провадження № 1-кс/524/3662/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання першого заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000427 від 27.12.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000427 від 27.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 27.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, за фактом порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 27.12.2023 до чергової частини Відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення від секретаря Кам?янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_6 про те, що 27.12.2023 на даний час в районі кар?єру поблизу с. Чикалівка, Кременчуцького району Полтавської області невідомі особи незаконно, без дозвільних документів, використовуючи спецтехніку, здійснюють видобуток піску всупереч встановленим правилам охорони надр.

27.12.2023, під час проведення огляду місця події - ділянки місцевості, розташованої на території Чикалівського кар?єру в с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області, виявлено та вилучено транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який залишено зберігати на місці події під охороною працівників відділення поліції № 2 КРУП ГУ НП в Полтавській області до вирішення питання щодо подальшого перебування вказаного транспортного засобу слідчим суддею.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 власником транспортного засобу КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 27.12.2023 транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на вилучений протоколом огляду транспортний засіб, обґрунтовуючи тим, що вилучене майно є речовим доказом, може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просить його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представника власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на даний транспортний засіб та просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що ТОВ «Придніпровський гранітний кар`єр» здійснюється видобуток мігматитів на території Чикалівського родовища на підставі спеціального дозволу на користування надрами за № 4511 від 27.11.2007 року, виданого строком на 20 років. Фактично користується транспортним засобом КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 . Повідомив у судовому засіданні про те, що пісок, добутий на території Чикалівського родовища, з місця не вивозився, для того, щоб дістатись до магнію, необхідно зняти верхній шар грунту, який складається з піску.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000427 за ч. 1 ст. 240 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 27.12.2023 за фактом порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Протоколом огляду місця події від 27.12.2023, а саме - ділянки місцевості, розташованої на території Чикалівського кар?єру в с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області, виявлено та вилучено транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який залишено зберігати на місці події під охороною працівників відділення поліції № 2 КРУП ГУ НП в Полтавській області до вирішення питання щодо подальшого перебування вказаного транспортного засобу слідчим суддею.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт з метою збереження речового доказу на вищевказане майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , фактичним користувачем є ТОВ «Придніпровський гранітний кар`єр», обґрунтовуючи тим, що воно є речовими доказами, які тимчасово вилучені під час огляду місця події та які можуть бути використані як доказ, у кримінальному проваджені, а також у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій.

Статтею 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення:1.збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про арешт майна , в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Із змісту клопотання вбачається , що як підставу для накладення арешту на майно, вилучене протоколом огляду місця події від 27.12.2023 року, прокурор визначив те, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не може погодитись із вказаними доводами прокурора та вважає щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя звертає увагу, по-перше, на таке:

За змістом ст.132 КПК України посадова особа, яка звертається із клопотанням про накладення арешту на майно має довести, що вчинено злочин. В даній ситуації не йдеться про обґрунтованість підозри конкретної особи у вчиненні цього злочину.

Факт вчинення злочину, на переконання слідчого судді, мав би підтверджуватись належними та допустимими доказами, які отримані органом досудового розслідування на цій стадії досудового слідства. Копії цих доказів мали б бути приєднані до клопотання і бути предметом дослідження слідчого судді.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Так, у клопотанні прокурора зазначено, що у ході огляду місця події від 27.12.2023, а саме - ділянки місцевості, розташованої на території Чикалівського кар?єру в с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області, виявлено та вилучено транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який залишено зберігати на місці події під охороною працівників відділення поліції № 2 КРУП ГУ НП в Полтавській області до вирішення питання щодо подальшого перебування вказаного транспортного засобу слідчим суддею, який постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000427 та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Вказаний транспортний засіб на праві власності належить ТОВ «Грнадрозробка», які у даному кримінальному провадженні не мають жодного процесуального статусу. Клопотання прокурора не містить будь-яких доказів того, що вчинене кримінальне правопорушення з використанням транспортного засобу КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки як самим прокурором, так і представником власника майна у судовому засіданні повідомлено факт того, що добутий пісок на території Чикалівського родовища з місця видобутку не вивозився, на момент огляду місця події знаходився на тій же території.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучений транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 протоколом огляду від 27.12.2023 року, слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, прокурором не вказано яка сама обставина буде доводитись в рамках вказаного кримінального провадження за допомогою вищевказаного транспортного засобу, а тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, доводи клопотання не ґрунтуються на законі та не підтверджені необхідними доказами, та з огляду на наведене приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання першого заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000427 від 27.12.2023 року, відмовити.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1