"09" січня 2024 р. Справа № 363/1418/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року слідчий суддя Вишгородський районний суд Київської області ОСОБА_2, за участю секретаря ОСОБА_3., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року у справі №363/1418/20,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із заявою, у якій просить виправити описку в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року у справі №363/1418/20, зазначивши в резолютивній частині Боржник - Вишгородский РУП ГУНП України в Київській області, Ідентифікаційний код 40108616, адреса: 07301, Київська область, м.Вишгород,

вул. Кургузова, 3. Стягувач - ОСОБА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що 12 квітня 2023 року Вишгородський районний суд ухвалив рішення по справі 363/1418/20. 26 жовтня 2023 року на заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, він отримав від Вишгородського районного суду Київської області відповідь №01-15/153/2023, згідно якої судове рішення від 12 квітня 2023 року у справі 363/1418/20 є виконавчим документом. 27 жовтня 2023 року заявник звернувся до Вишгородського відділу державної виконавчої служби з заявою про виконання ухвали Вишгородського районного суду у справі 363/1418/20 та 08 листопада 2023 року отримав за № 45153 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому документі відсутні адреса місця проживання чи перебування стягувача та боржника, відсутній ідентифікаційний код боржника юридичної особи. ОСОБА_1 вважає, що 12 квітня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в ухваленому рішенні по справі 363/1418/20, в резолютивній частині допустив описку не зазначивши боржника та стягувача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, заяву ОСОБА_1 передано слідчому судді ОСОБА_2 для розгляду.

Відповідно до частини другої статті 379 КПК України питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

У судове засідання з`явився заявник ОСОБА_1 . Прокурор Вишгородської окружної прокуратури та представник Вишгородського РУП ГУ НП України в Київській області, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, а тому враховуючи думку заявника, положення частини другої статті 379 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе вирішити питання про виправлення описки у відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали, додані до заяви, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня

2023 року, з таких підстав.

Так, як убачається із вказаної ухвали слідчого судді у справі №363/1418/20, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Вишгородського РУП ГУ НП України в Київській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна - задоволено, з тих підстав, що арешт на тимчасово вилучене майно не накладено, як того вимагають норми КПК України, а кримінальне провадження закрито. А тому вказаною ухвалою слідчого судді було зобов`язано Вишгородський РУП ГУНП у Київській області повернути тимчасово вилучене майно, а саме: дизель - генератор «Himoinsa» модель

HYW-45TS INS50 HZ-400/230V AS5 серійний №9103981 - ОСОБА_1 .

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Зміст та форма кримінального провадження згідно зі статтею 7 КПК України повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність. Диспозитивність кримінального процесу передбачає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок звернення до слідчого судді за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, розділами ІІ Заходи забезпечення кримінального провадження та ІІІ Досудове розслідування КПК України.

Отже, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність і обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового слідства в кримінальному провадженні, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, надання дозволу на проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) слідчого та прокурора.

Слідчий суддя, вирішуючи питання, віднесені до його компетенції, приймає рішення у формі ухвал.

Судовий контроль слідчий суддя здійснює лише у вищезазначених випадках, під час розгляду клопотань про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, відповідно до статті 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду помилку, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовленні тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, ухвалі, описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть рішення, ухвали.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Отже, суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Дослідивши матеріали справи, зокрема зміст ухвали слідчого судді від 12 квітня

2023 року, та враховуючи викладене вище, судом не встановлено підстав для задоволення заяви, оскільки, як вбачається із заяви ОСОБА_1 , він фактично просить слідчого суддю усунути не описку, допущену в ухвалі слідчого судді, а змінити зміст ухвали, шляхом доповнень її додатковою інформацією, що не вирішувалось під час розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб уповноважених осіб Вишгородського РУП ГУ НП України в Київській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна, оскільки ухвала слідчого судді від 12 квітня 2023 року підлягає виконанню Вишгородським РУП ГУ НП України в Київській області в порядку статті 100 КПК України, про що було зазначено слідчим суддею у мотивувальній частині ухвали від 12 квітня 2023 року.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що при постановленні ухвали слідчим суддею не було допущено описку, а отже заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 379 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року у справі №363/1418/20 - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 09:00 12 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_2