ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2431/23 Справа № 235/1537/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року, якою в кримінальному провадженні № 0000289 відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

З клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вбачається, що солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді медика 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , близько 18 годині 00 хвилин 01 травня 2023 року, керуючи на достатніх правових підставах технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 (Європейська реєстрація), рухаючись по проїжджій частині автодороги М-03/ НОМЕР_3 сполученням «Київ Харків - Довжанський» з боку м. Бахмут в напрямку м. Слов`янськ на території Слов`янської громади Краматорського району Донецької області, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 10.1; 11.1; 11,3; 12.6(г); 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, маючи можливість спостерігати за діями інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво виїхавши на зустрічну смугу для руху, де скоїв лобове зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався по своїй смузі для руху та перебував під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 , старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти старшого солдата ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Від отриманих травм ОСОБА_9 загинув на місці, смерть якого настала від сумісної тупої травми тіла, яка ускладнилась розвитком шоку. Також в наслідок дорожньо-транспортної події було травмовано пасажира автомобіля марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_4 військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 навідника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти солдата ОСОБА_10 , яка отримала тілесні ушкодження. Від отриманих травм ОСОБА_10 загинула на місці події, смерть якої настала від сумісної травми тіла із множинними двосторонніми переломами ребер, лівої стегнової кістки, 3 грудного хребця та розривами внутрішніх органів, яка ускладнилась шоком. Також в наслідок дорожньо-транспортної події було травмовано пасажира автомобіля марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_4 військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 командира відділення командира 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти старшого солдата ОСОБА_11 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому 1 поперекового хребця, закритого перелому дистального мета епіфізу променевої кістки справа, перелому 3 плюсневої кістки лівої стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

28 вересня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного за ч.3 ст.286 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 , з 13 жовтня 2023 року, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада 2023 року без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, в задоволенні клопотання слідчого відмовити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 інший, більш м`який запобіжний захід. Зазначає, що всупереч вимог ст. 178 КПК України суд не врахував, що підозрюваний знаходився на лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди, був у важкому стані і стан його здоров`я виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час у підозрюваного є не вилікуваний перелом ребра. Вважає, що ризики, наведені у клопотанні, не доведені.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_8 органами досудового слідства обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності: протоколом огляду місця події від 01.05.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10.08.2023 року, висновком експерта № 156, висновками експертиз № 1567/НЕ та № 1568/НЕ, висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/105-23/3329-ІТ.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

При обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення підозрюваному покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_8 шляхом вмовляння, залякування, викликанням жалю до себе або будь-яким іншим тиском може незаконно впливати на свідка, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про невизначення розміру застави, оскільки він узгоджується з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесена законно та обґрунтовано, з урахуванням вимог, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді