Справа №: 630/98/24 Провадження №: 1-кс/630/51/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання прокурора заступника керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 09 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000086 від 01 лютого 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

09 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 09 лютого 2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в саме: мобільного телефону Motorola E13, Imei1: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а також мобільного телефону Xiaomi Redmi 7, Imei1: НОМЕР_5 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування. Місцем зберігання вилученого майна прокурор просила визначити камеру схову відділенні поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Люботин, вул. Слобожанська, 34.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що Відділенням поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086, розпочате на тій підставі, що мешканець Харківського району Харківської області, виправдовує та визнає правомірною, збройну агресію російської федерації проти України.

09 лютого 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого у ОСОБА_4 було виявлено і вилучено майно: мобільний телефон Motorola E13, Imei1: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а також мобільний телефон Xiaomi Redmi 7, Imei1: НОМЕР_5 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_6 . Попередній оглядом цих телефонів було виявлено, що в них встановлений мобільний додаток «Телеграм», в якому ОСОБА_4 зареєстрована під назвою «Наоми», та в цих телефонах міститься інформації про виправдовування ОСОБА_4 збройної агресії російської федерації проти України.

Вилучені предмети визнані у кримінальному провадженні № 0000086 речовими доказами і мають істотне значення для досудового розслідування, оскільки могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні. Тому для уникнення загрози приховування, пошкодження, знищення чи відчуження речей, які є речовими доказами, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Прокурор - заступник керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але подав заяву про підтримання клопотання та проведення судового розгляду клопотання за його відсутності.

Повідомити ОСОБА_4 про день, час і місце розгляду клопотання прокурора не представилось можливим через відсутність в матеріалах клопотання відомостей про доступні засоби зв`язку з нею.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку із викладеним, згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, подані прокурором на обґрунтування клопотання, та документи, подані представником третьої особи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З представленого слідчим витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000086 від 01 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, вбачається, що до реєстру були внесені відомості на підставі матеріалів, які надійшли від УСБУ в Харківській області про те, що мешканець Харківського району Харківської області, виправдовує та визнає правомірною, збройну агресію російської федерації проти України.

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 07 лютого 2024 року був наданий у кримінальному провадженні № 0000086 дозвіл на проведення обшуку території домоволодіння з розташованими на ній житловими та нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , та яким фактично користується ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: комп`ютерних систем чи їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, носіїв комп`ютерних даних (у тому числі планшети, ноутбуки, роутери, маршрутизатори, карти пам`яті, флеш-накопичувачі, переносні жорсткі диски і т.п.) з подальшим доступом до їх змісту, відеоматеріали, зображення або документальних носіїв інформації та особистих записів (записників, блокнотів, чорнових записів тощо).

Підставами для проведення обшуку слугувати обґрунтовані припущення про те, що за адресою місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути виявленні комп`ютерні системи чи їх частини, мобільні термінали систем зв`язку, носії комп`ютерних даних (у тому числі планшети, ноутбуки, роутери, маршрутизатори, карти пам`яті, флеш-накопичувачі, переносні жорсткі диски і т.п.), відеоматеріали, зображення або документальні носії інформації та особисті записи (записники, блокноти, чорнові записи тощо), які можуть містити відомості щодо вчинення злочину і можуть бути використані як докази в ході розслідування.

09 лютого 2024 року слідчим був проведений обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний протокол. Під час проведення обшуку в присутності ОСОБА_4 слідчим було виявлено та вилучено мобільний телефон Motorola E13, Imei1: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а також мобільний телефон Xiaomi Redmi 7, Imei1: НОМЕР_5 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_6 . Оглядаючи під час обшуку мобільний телефон Motorola E13, слідчий виявив встановлений в ньому мобільний додаток «Телеграм», в якому ОСОБА_4 зареєстрована під назвою «Наоми», та яка є учасником групи під назвою «На самом деле в Харькове», де нею був зроблений запис про те, що «Харьков русский город и точка».

Постановою слідчого від 09 лютого 2024 року вилучені під час обшуку мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000086 від 01 лютого 2024 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положення ч. 5 ст. 171 КПК України передбачає, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна було подано прокурором з дотриманням визначеного законом строку.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя, суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучене під час обшуку майно являється речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки могло бути знаряддям вчинення злочину і могло зберегти на собі сліди злочину або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вилучене майно можливо було набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту на вказане вище майно, яке являється речовими доказами по кримінальному провадженню, дозволить стороні обвинувачення здійснити повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті, тому задля його збереження необхідно накласти на нього арешт для проведення подальших процесуальних та слідчих дій.

Щодо вимоги прокурора про визначення місця зберігання речового доказу, слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора заступника керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 09 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000086 від 01 лютого 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 09 лютого 2024 року під час огляду обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон Motorola E13, Imei1: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а також мобільний телефон Xiaomi Redmi 7, Imei1: НОМЕР_5 , у який встановлена сім карта оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_6 , заборонивши відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення по суті справи.

В іншій частині клопотання в задоволенні відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1