Провадження №1-кс/712/5471/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Черкаській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , за погодженням прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000295 від 08.08.2023 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Черкаській області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на речові докази.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000295 від 08.08.2023 за підозрою ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Черкаси, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється: у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, вчинене в умовах воєнного стану; виправдовування визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинене повторно.

За результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_6 встановлено, що вона виправдовує, визнає правомірною збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, неодноразово у ході спілкування в режимі телефонії з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та користується абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 .

Так, 07 листопада 2023 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «IPHONE 8» із встановленою СІМ-карткою, за якою закріплений абонентський номер НОМЕР_1 .

08.11.2023 зазначений мобільний термінал визнаний речовим доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, то з метою забезпечення збереження речових доказів на них необхідно накласти арешт.

Слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, зазначив, що вказаний телефон необхідно оглянути, власниця телефону під час обшуку доступ до телефону не надала, відомості, які містяться у телефоні, мають важливе значення для вказаного кримінального провадження.

Власник майна заперечила проти задоволення клопотання, оскільки арештом майна їй доставляються незручності.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000295 від 08.08.2023 за підозрою ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Черкаси, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється: у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, вчинене в умовах воєнного стану; виправдовування визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинене повторно.

За результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_6 встановлено, що вона виправдовує, визнає правомірною збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, неодноразово у ході спілкування в режимі телефонії з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та користується абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1

Так, 07 листопада 2023 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «IPHONE 8» із встановленою СІМ-карткою, за якою закріплений абонентський номер НОМЕР_1 .

08.11.2023 зазначений мобільний термінал визнаний речовим доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

З огляду на те, що майно, зазначене в клопотанні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів, слідчий суддя вважає, що є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - мобільний телефон ТМ «IPHONE 8» із встановленою СІМ-карткою, за якою закріплений абонентський номер НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1