КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7328/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року, -

за участю:

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005864 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на майно, вилучене 07.09.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження, а саме:

- лист оригінал вих. №104908 від 24.09.2021 року, оригінал Договору купівлі-продажу квартири (м. Київ, Україна, сьоме липня дві тисячі двадцять першого року) на 1 аркуші, договір про внесення змін до договору купівлі-продажу квартири, засвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 07 липня 2021 року №2115 на 10 аркушах, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772291 від 07.07.2021 року, 13:48:48 на 10 аркушах, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772525 від 07.07.2021 року, 13:49:22 на 3 аркушах;

- жорсткий диск марки «Samsung», серійний номер E254J10В200886 ємкістю 2ТВ.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а також не підтвердженою доказами та прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що слідчим вилучено оригінали правовстановлюючих документів та жорсткого диску марки «Samsung», всупереч ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.08.2023 про обшук.

Також апелянт зазначає, що клопотання прокурора ґрунтується виключно на припущеннях, належним чином не обґрунтовано підстави і мету накладення арешту на паперові Договори та жорсткий диск марки «Samsung». Прокурор в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту майна, достатності доказів можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб.

Об`єктивних підстав вважати, що арештовані предмети набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, або виступали знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину і відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути предметом конфіскації немає.

Договори та жорсткий диск марки «SAMSUNG» не є речовими доказами. ОСОБА_6 не є підозрюваним чи обвинуваченим, він є добросовісним набувачем. Він не вчинював відповідні дії, що описані у ст. 190 КК України.

Станом на дату розгляду даного клопотання договір купівлі-продажу, що укладений із ОСОБА_6 не скасований/не визнаний недійсним/тощо. Квартиру жодним судовим рішенням - не витребувано у добросовісного набувача, він на законних засадах зараз володіє та користується зазначеною у клопотанні квартирою - та має право володіти правовстановлюючими документами Договорами купівлі-продажу та жорстким диском марки «Samsung».

Судові рішення на які посилається прокурор не стосуються ОСОБА_6 , оскільки він не брав участь у відповідних процесах - не був стороною у них. По своїй суті дані судові рішення стосуються двох товариств та їх посадових осіб, а також правочинів між цими посадовими особами. Право власності та користування згаданою квартирою ОСОБА_6 поки ніким не оскаржувалось і не оскаржено. Відповідно, встановлені висновки судів не мають відношення до ОСОБА_6 та його прав на квартиру.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений завчасно та належним чином. Разом з цим, прокурор подав клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у місті Києві. Однак, колегія суддів зазначає, що судове засідання було проведено після закінчення повітряної тривоги, а тому з урахуванням викладеного та думки представника власника майна ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги у відсутність прокурора, а також з урахуванням строків розгляду даної категорії справ, у відповідності до ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405, ст. 422 КПК України, колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргапредставника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005864 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до Солом`янського УП надійшла заява від ОСОБА_10 , яка повідомила в своїй заяві, що стосовно її доньки ОСОБА_11 посадовими особами ТОВ "Світ фінансів", ТОВ "Ренесанс компані" було вчинено кримінальне правопорушення. У зв`язку з смертю батька ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, що складається зі спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_12 , якому за життя належала квартира АДРЕСА_2 , що була придбана ним за особисті кошти та кредитні кошти, отримані від укладеного правочину із ПАТ КБ «Надра».

04.09.2020 року нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 відкрито спадкову справу №493/2020 на підставі заяви від ОСОБА_10 , яка діє від імені малолітньої доньки померлого ОСОБА_11 .

10.09.2020 року на ім`я померлого ОСОБА_12 надійшов лист-вимога від ТОВ «Світ Фінансів» щодо необхідності погашення у 30-денний термін кредитної заборгованості у розмірі 229 678,08 доларів США, що еквівалентно 6 179 695,46 грн. Лист було передано колишній дружині померлого - ОСОБА_10 . Підстава: укладений між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Світ фінансів» договір про відступлення прав вимоги від 29.05.2020 року.

08.10.2020 року ОСОБА_10 направлено лист до ТОВ «Світ Фінансів» про смерть боржника та необхідність зупинити усі дії направлені на стягнення заборгованості до отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину, що подано в інтересах малолітньої доньки померлого. Лист отримано новим кредитором 23 жовтня 2020 року.

06.11.2020 року було укладено договір купівлі-продажу квартири між ТОВ «Світ фінансів», в особі представника ОСОБА_14 (діє на підставі статуту, протоколу та довіреності від 06.08.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 за р. № 1953) і ТОВ «Ренесанс Компані», в особі директора ОСОБА_16 (діє на підставі Статуту і Протоколу). Договір посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_17 та зареєстровано в реєстрі за реєстраційним № 2185. Ціна продажу - 598 000 грн.

17.12.2020 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_10 , до уповноваженої особи ФГВФЛ на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Світ Фінансів», ТОВ «Ренесанс компані», третя особа: приватний нотаріус КМНО м. Києва ОСОБА_17 , приватний нотаріус КМНО м. Києва ОСОБА_19 , служба у справах дітей та сім`ї Голосіївського районного у місті Києва державної адміністрації, про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги та договору купівлі-продажу квартири недійсними.

17.12.2020 року, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва частково задоволено заяву ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_10 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру.

23.12.2020 року прийнято рішення та проведення державної реєстрації арешту нерухомого майна на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2020 року. Рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 55880046 від 23.12.2020 року, ОСОБА_20 , виконавчий комітет Первомайської міської ради, Миколаївська обл. Номер запису про обтяження: 39870046.

31.12.2020 року ТОВ «Ренесанс Компані» подано апеляційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду від 17.12.2020 року про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, за підписом представника за довіреністю - адвоката ОСОБА_21 , довіреність від 30.12.2020 року, підпис директора ТОВ «Ренесанс Компані» ОСОБА_16

15.01.2021 року ТОВ «Світ фінансів» видано довіреність щодо уповноваження адвоката ОСОБА_21 на представництво інтересів товариства за підписом директора ОСОБА_22

01.06.2021 року постановою Київського апеляційного суду залишено в силі ухвалу Солом`янського районного суду від 17.12.2020 року про накладення арешту на майно.

07.06.2021 року скасовано арешт майна приватним виконавцем ОСОБА_23 , індексний номер рішення: 58600323.

07.07.2021 року укладено договір купівлі-продажу квартири між ТОВ «Ренесанс Компані», в особі представника ОСОБА_14 (довіреність від 19.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 за № 2129) та гр. ОСОБА_6 . Договір посвідчено приватним нотаірусом КМНО ОСОБА_9 , зареєстровано в реєстрі за № 2115. Ціна продажу - 627 000 грн.

07.07.2021 року - договір про внесення змін до договору купівлі-продажу від 07.07.2021 року за реєстровим № 2135, укладений між тими ж сторонами. Змінено ціну продажу з 627 000 грн. на 1 144 487,40 грн.

18.08.2021 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,60 кв. м, житловою 35,70 кв. м, укладений 06 листопада 2020 року між ТОВ «Світ Фінансів» та ТОВ «Ренесанс Компані».

23.09.2021 року ТОВ «Світ фінансів» подано апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року, за підписом директора ОСОБА_22

30.11.2021 року постановою Київського апеляційного суду залишено в силі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року.

21.12.2021 року ТОВ «Світ фінансів» подано касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30.11.2021 року у справі № 760/27313/20, за підписом директора ОСОБА_22

26.04.2022 року постановою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду залишено в силі рішення попередніх інстанцій.

Встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, можуть бути причетні - ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26

07.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході проведення обшуку у вказаній квартирі було виявлено та вилучено: лист оригінал вих. №104908 від 24.09.2021 року, оригінал Договору купівлі-продажу квартири ( м. Київ Україна сьоме липня дві тисячі двадцять першого року) на 1 аркуші, договор про внесення змін до договору купівлі-продажу квартири засвідченого нотаріусом «Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 07 липня 2021 року №2115 на 10 аркушах, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772291 від 07.07.2021 13:48:48 на 10 аркушах, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772525 від 07.07.2021 13:49:22 на 3 аркушах; жорсткий диск марки «Samsung» серійний номер E254J10В200886 ємкістю 2ТВ.

Постановою слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 07.09.2023 року вказане майно визнано речовими доказами.

08.09.2023 року прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на: лист оригінал вих. №104908 від 24.09.2021 року, оригінал Договору купівлі-продажу квартири (м. Київ, Україна, сьоме липня дві тисячі двадцять першого року) на 1 аркуші, договір про внесення змін до договору купівлі-продажу квартири, засвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 07 липня 2021 року №2115 на 10 аркушах, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772291 від 07.07.2021 року, 13:48:48 на 10 аркушах, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772525 від 07.07.2021 року, 13:49:22 на 3 аркушах; жорсткий диск марки «Samsung», серійний номер E254J10В200886 ємкістю 2ТВ.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що існують обґрунтовані ризики, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вилученого майна без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову, у сторони обвинувачення виникла необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а саме: листа оригіналу вих. №104908 від 24.09.2021 року, оригінал Договору купівлі-продажу квартири (м. Київ, Україна, сьоме липня дві тисячі двадцять першого року) на 1 аркуші, договір про внесення змін до договору купівлі-продажу квартири, засвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 07 липня 2021 року №2115 на 10 аркушах, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772291 від 07.07.2021 року, 13:48:48 на 10 аркушах, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772525 від 07.07.2021 року, 13:49:22 на 3 аркушах; жорсткого диску марки «Samsung», серійний номер E254J10В200886 ємкістю 2ТВ.

08.11.2023 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва вказане клопотання прокурора задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0005864 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя виходив з того, що клопотання прокурора містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0005864 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та можливе відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно, з підстав того, що воно відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, постановою слідчого від 23.05.2023 визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні /т. 1 а.с.104-105/.

При цьому, як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів клопотання, 07.09.2023 обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.08.2023 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_6 , де й було здійснено тимчасове вилучення листа оригінал вих. №104908 від 24.09.2021 року, оригінал Договору купівлі-продажу квартири (м. Київ, Україна, сьоме липня дві тисячі двадцять першого року) на 1 аркуші, договір про внесення змін до договору купівлі-продажу квартири, засвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 07 липня 2021 року №2115 на 10 аркушах, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772291 від 07.07.2021 року, 13:48:48 на 10 аркушах, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264772525 від 07.07.2021 року, 13:49:22 на 3 аркушах; жорсткого диску марки «Samsung», серійний номер E254J10В200886 ємкістю 2ТВ.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник власника майна також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відтак, зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Разом з цим, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів звертаєувагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4