БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/325/24
Провадження № 1-кс/497/128/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

13.02.2024 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Болградського району Одеської області, гагауза, громадянина Російської Федерації, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає в АДРЕСА_2 .

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000124 від 17.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що від 13.03.2013 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України шляхом його розміщення у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, оскільки підозрюваний є громадянином Росії та виїхав за межі України. Постановою прокурора від 04.01.2024 року ОСОБА_5 оголошений в міжнародний розшук. Враховуючи його переховування від органів слідства, виїзд за кордон, наявності ризиків, встановлених ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий звертається з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, тривалий час встановити місце знаходження цієї особи не представляється можливим, достовірними даними підтверджується, що особа виїхала за межі України, ухвалена постанова щодо оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а тому є всі підстави обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 17.12.2012 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 жовтня 2004 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у домоволодінні свого родича ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , в процесі сварки між ним і ОСОБА_7 , що виникла на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, став наносити численні удари руками і ногами по різних частинах тіла ОСОБА_7 , після чого, аудіомагнітофоном «КС- 8005» завдав численні удари останньому в область голови, внаслідок чого згідно висновку експерта № 174/а від 10.12.2004 року, заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді повного поперечного перелому правого великого ріжка під`язикової кістки по лінії зрощення його з тілом, повного поперечного перелому щитовидного хряща в області кута, неповного поперечного перелому дужки перстневидного хряща, неповного поперечного перелому пластинки перстневидного хряща, розриву слизової оболонки гортані в області шлуночка справа, масивного крововиливу з різко вираженим набряком напередодні гортані і голосових зв`язок, які повністю перекривають просвіт гортані, розриву полупружного кільця трахеї в середній частині з розривом слизової оболонки, різко вираженою підшкірної емфіземи м`яких тканин шиї, клітинних просторів шиї, клітковини середостіння, підшкірної жирової клітковини грудей, живота верхніх кінцівок, синця на передній поверхні шиї справа, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і є небезпечними для життя в момент заподіяння і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_7

13.03.2013 року на підставі забраних доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Письмове повідомлення про підозру вручено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України (ст. ст. 111, 135 КПК України для вручення повідомлень шляхом його розміщення у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, оскільки особа не знаходиться на території України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 09.10.2004 року за адресою: АДРЕСА_3 де в кухонній кімнаті виявлений та вилучений двохкасетний аудімагнітофон чорного кольору моделі КС-8005 біля якого виявлені на землі краплі речовини бурого кольору ;

-висновком судово-медичної експертизи від 12.11.2004 року встановлено смерть ОСОБА_7 наступила від асфіксії в результаті закритої тупої травми органів шиї та виявлені тілесні ушкодження закрито черепна лицева травма, які могли відобразитися від многократних ударів по голові, шиї, тулубу твердими предметами, можливо від ударів кулаками, ногами, магнітофоном;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.10.2004 року, яка пояснила що мешкає разом з ОСОБА_7 та разом з його сім`єю, в середині вересня до неї у гості приїхав онук ОСОБА_5 з російської федерації який 08.10.2004 приблизно о 22:45 годині наніс руками, ногами та магнітофоном по різним частинам тіла та по голові її сину ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.10.2004 року яка пояснила що приблизно у вересні 2004 року до них приїхав з російської федерації племінник її вітчима ОСОБА_5 який 08.10.2004 сварився з ОСОБА_7 , після чого вона дізналася від її ОСОБА_10 що ОСОБА_5 побив магнітофоном ОСОБА_7 по різним частинам тіла. Коли почалася сварка вона та разом з братом пішла з дому, та коли повернулися, ОСОБА_5 дома вже не було;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.10.2004 року, яка пояснила що 08.10.2004 вона знаходилася на праці та дізналася від своїх дітей що її чоловіка ОСОБА_7 у них вдома у кухонній кімнаті побив його племінник ОСОБА_5 який проживає у російській федерації в Смоленській області, та приїхав у гості;

-постановою про залучення речових доказів від 11.11.2004 року, а саме двохкасетний аудімагнітофон чорного кольору моделі КС-8005, дві колонки;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.09.2010 року, який пояснив що він знає ОСОБА_5 як мешканця с. Виноградівка, дружніх відносин він не підгримував, де знаходиться ОСОБА_13 йому не відомо, він його бачив декілька років тому назад;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 18.01.2011 року яка пояснила, що з 08.10.2004 по 09.10.2004 вона знаходилася на нічному чергуванні у Болградській лікарні, вечері 08.10.2004 їй стало відомо від доньки що ОСОБА_5 посварився та побив ОСОБА_7 09.10.2004 коли вона приїхала до дому вона побачила ОСОБА_15 у дома у крові та голова була розбита усе тіло у синяках, та покликала швидку допомогу, який 12.10.2004 у лікарні скінчався. Їй стало відомо від ОСОБА_8 про те що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка в процесі якої ОСОБА_5 побив після чого узяв магнітофон яким наносив удари по голові ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_5 пішов та де він знаходиться ніхто не знає;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно наявної інформації, ОСОБА_5 отримав громадянство Російської Федерації та перебуває на її території, в зв`язку з чим 11.06.2015 направлено клопотання щодо надання правової допомоги з метою вручення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК. Зазначене клопотання залишено без виконання, в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 нібито змінив своє місце мешкання ( АДРЕСА_4 ), хоча в клопотанні вказувалося, що на той час ОСОБА_5 відбував покарання в місцях позбавлення волі за вироком Люберецького міського суду Московської області суду від 19.10.2012. Відповідь про виконання міжнародного доручення надійшла 26.05.2016 року. 26.05.2017 року з використанням можливостей каналів ІНТЕРПОЛ, надіслані запити щодо встановлення місця перебування ОСОБА_5 на території Російської Федерації, та 14.09.2017 отримана відповідь, що на підставі вироку Хімкинського міського суду Московської області від 20.04.2017 ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.111 КК РФ та він відбуває покарання у виправної колонії загального режиму у УФСИН Росії по Смоленської області.

Відповідно до постанови прокурора Болградської окружної прокуратури від 04.01.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність доведених слідчим ризиків таких як:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, спонукало сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.

- фактичне переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, виїхав з території України та більше не повертався та наразі перебуває у міжнародному розшуку.

- можливість незаконного впливу на свідків, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо

Так, згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків на території України, з огляду на те, що він залишив територію України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними, реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного.

Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу.

Крім того, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України спрямоване на забезпечення подальшого міжнародного розшуку підозрюваного, тобто встановлення його місцезнаходження.

При судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.4 ст.183 Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховуючи те, що фактично підозрюваний не затриманий та перебуває у міжнародному розшуку, а положення ч.6 ст. 193 КПК України зобов`язує після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути слідчим суддею питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, наразі відсутні підстави для обмеження строку застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000295 від 12.05.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошеному у міжнародний розшук, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1