Справа №295/1540/24
УХВАЛА

Іменем України

01.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП №1 Житомирського ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна,

подане у кримінальному провадженні №0000067 від 27.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 26.01.2024, близько 18 год, малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , намагався покінчити з життям, випивши 8 таблеток медичного препарату «Амітрипелін».

Допитана як свідок мама потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 пояснила, що з серпня 2023 вона з сином ОСОБА_5 проживають у АДРЕСА_2 .

24.01.2024 у неї з її сином виник словесний конфлікт з приводу навчання сина, в ході якого син ОСОБА_5 поїхав жити до бабусі ОСОБА_7 у с. Глибочиця, Житомирського району.

Допитана як свідок бабуся потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 пояснила, що її онук разом з мамою ОСОБА_6 до серпня 2023 проживали з нею у с. Глибочиця, Житомирського району, проте у серпні 2023 він з мамою поїхали до м. Житомира, де проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 24.01.2024 її онук ОСОБА_5 приїхав до неї та повідомив, що він посварився з мамою і буде у неї проживати, проте деталі конфлікту не розповідав. 27.01.2024 о 14 год вона поїхала на роботу, її онук знаходився вдома, будь-яких конфліктів у них не було, коли ОСОБА_7 повернулась з роботи, близько 18 год, то побачила, що її онук погано себе почуває, на запитання що сталося, він відповів, що випив 8 таблеток медичного препарату «Амітрипелін», так як не міг заснути, оскільки вночі погано спав.

В ході огляду місця події 26.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» у корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 та блістерну упаковку з 10 таблетками медичного препарату «Амітрипелін».

Слідчий вказує, що мобільний телефон «iPhone» у корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та блістерна упаковка з 10 таблетками медичного препарату «Амітрипелін», які було вилучено в ході ОМП від 27.01.2024, можуть зберігати сліди злочину, зокрема у мобільному телефоні може знаходитись переписка, фотокартки, які матимуть значення у кримінальному провадженні. Разом з цим, власник вилученого телефону може їх знищити чи зіпсувати, крім того у ході досудового розслідування необхідно призначити ряд судових експертиз.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні судове засідання просить проводити без участі слідчого.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

У відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 27.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 27.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 26.01.2024, в ході огляду місця події за адресою: с. Глибочиця, вул. Житомирська, 74, Житомирського району, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» у корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , та блістерну упаковку з 10 таблетками медичного препарату «Амітрипелін».

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України зазначені речі є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання копій наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколу огляду місця події від 26.01.2024; протоколів допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від 27.01.2024; постанови про визнання речовими доказами від 27.01.2024, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

мобільний телефон марки «iPhone» у корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 ;

блістерну упаковку з 10 таблетками медичного препарату «Амітрипелін».

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1