Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання представник зазначив, що Подільським управлінням поліції в місті Києві під процесуальним керівництвом Подільської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001734 від 17.05.2019.

27 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва у справі №758/4888/20 накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; 1/2 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, за адресою: АДРЕСА_3 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; 1/2 частки нежилих приміщень з №1 по №6, вітрина /групи приміщень АДРЕСА_4 загальною площею 120.10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31660871, за адресою: АДРЕСА_5 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 .

Вказує, що цією ж ухвалою накладено заборону розпоряджатись та вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (відчуження та розпорядження) права власності на ці об`єкти нерухомості.

Підставою для накладення арешту на вказане майно ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді є п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто забезпечення конфіскації майна як виду покарання за санкцією ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановами старшого слідчого СВ Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 28.04.2020 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Постановою від 29.04.2020 старшого слідчого СВ Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженою прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва зупинено досудове розслідування у зв`язку із розшуком підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

У подальшому досудове розслідування відновлювалось та знову зупинялось постановою від 07.04.2021 старшого слідчого СВ Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженою прокурором Подільської окружної покуратури м. Києва ОСОБА_8 , та постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 02.11.2021.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі № 758/1130/22 за результатами розгляду скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_5 скасовано постанови про зупинення досудового розслідування від 29.04.2020, 07.04.2021 та 02.11.2021 у кримінальному провадженні №0001734 від 17.05.2019.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на хвалу слідчого судді подільського районного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі №758/1130/22.

Ухвалою від 15 грудня 2022 року у справі № 758/1130/22 Касаційний кримінальний суд відмовив у відкриття провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського апеляційного суду.

Вказує, що станом на момент звернення з даним клопотанням у кримінальному провадженні №0001734 від 17.05.2019 18-місячний строк досудового розслідування, визначений п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, закінчився.

Так само закінчився строк досудового розслідування, передбачений п. 4 ч. З ст. 219 КПК України.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо до повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений п. 2 ч. 2 статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Інкриміноване ОСОБА_7 та ОСОБА_5 кримінальне правопорушення не відноситься до тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно п. 1- 3 ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно до ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001734 від 17.05.2019 після складня повідомлення про підозру ОСОБА_7 (25.03.2020) у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку не продовжувався, та відповідно закінчився 25.05.2020.

Таким чином, незалежно від позиції сторони обвинувачення щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 статусу підозрюваних, строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився, у зв`язку з чим єдиним можливим рішенням у даному кримінальному провадженні є рішення про його закриття на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, і прийняття цього рішення знаходиться виключно у межах компетенції прокурора та є його прямим обов`язком, встановленим законом.

За правилами ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином, викладені вище обставини є безумовною підставою для закриття кримінального провадження №0001734 від 17.05.2019 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК України, та, як наслідок, для скасування арешту майна ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.04.2020 у справі №758/4888/20, який продовжує діяти після закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001734 від 17.05.2019, порушує законні права останньої володіти та розпоряджатися своїм майном, гарантовані Конституцією України, та є свавільним.

Просить скасувати арешт на майно, який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі №758/4888/20.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту.

Заслухавши представника власника майна, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001734 від 17.05.2019 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

27 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва у справі №758/4888/20 накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; 1/2 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, за адресою: АДРЕСА_3 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 ; 1/2 частки нежилих приміщень з №1 по №6, вітрина /групи приміщень №10/ /в Літ.А/ загальною площею 120.10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31660871, за адресою: АДРЕСА_5 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52).

З викладеного вище слідчий суддя робить висновок, що заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними до мети їх застосування.

Доводи заявника не знайшли свого об`єктивного підтвердження в матеріалах справи, а також під час судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, як і ненадання доказів того, що відпала потреба у вказаному арешті, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

Також, слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.10.2023.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1