ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/236/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1318/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 345 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000762 від 20.10.2021, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Утківка Харківського району Харківської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу статті 89 КК України є таким, що немає судимості, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк покарання ОСОБА_7 рахується з дати ухвалення вироку, тобто з 03.07.2023.

Згідно вироку, ОСОБА_7 вчинив злочини проти авторитету органів державної влади за таких обставин: 20 жовтня 2021 року близько 15 години, перебував у приміщенні кімнати прийому громадян у приміщенні Харківської окружної прокуратури Харківської області, розташованої за адресою: м. Харків, Григорівське шосе, 52, в якості слідчо-заарештованого, у супроводі конвойного наряду у складі: старшого конвойного наряду - ОСОБА_9 , конвоїрів - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували у форменому одязі працівника Національної поліції України та виконували покладені на них обов`язки щодо охорони затриманих і взятих під варту осіб, відповідно до наказу т.в.о. начальника ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_12 № 173 від 20.10.2021.

Саме в цей час ОСОБА_7 , знаходячись у службовому кабінеті, разом із захисником ОСОБА_13 , прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_14 , яка вручала йому обвинувальний акт за частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 156-1, частиною 1 статті 301, частиною 1 статті 301-1 КК України, та конвойного наряду, почав виказувати неповагу до працівників поліції, при цьому виражатись ненормативною лексикою у бік останніх та погрожувати особистою розправою, намагався скоротити відстань між ним та прокурором, у зв`язку з чим працівники конвойного наряду почали заспокоювати останнього та намагалися посадити на стілець.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що майор поліції ОСОБА_11 перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» вирішив заподіяти тілесні ушкодження вказаному працівнику правоохоронного органу, після чого ОСОБА_7 , діючи раптово для оточуючих та стоячи спиною перед ОСОБА_11 , наніс один удар потиличною ділянкою голови по обличчю ОСОБА_11 .

В подальшому активні, протиправні дії ОСОБА_7 , спрямовані на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням покладених на нього обов`язків щодо охорони затриманих і взятих під варту осіб, були припинені конвойним нарядом: сержантом поліції ОСОБА_10 та старшим сержантом поліції ОСОБА_9 , які, заспокоївши ОСОБА_7 , посадили його на стілець подалі від прокурора.

В результаті вищевказаних умисних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 травму голови із наявністю синців на обличчі, клінічних проявів струсу головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели за собою короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 12-14/719-А/21 від 05.11.2021.

Таким чином, ОСОБА_7 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на насильство щодо працівника правоохоронного органу та заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним покладених на нього функцій, повноважень та обов`язків із охорони затриманих і взятих під варту осіб.

Не погоджуючись із вироком, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та ухвалити виправдувальний вирок, у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 та звільнити його з під варти в залі суду.

Апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що згідно відеозапису, який був зроблений в кабінеті прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_14 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 впав на потерпілого в результаті дій самого потерпілого. На думку захисника, в діях обвинуваченого відсутній умисел та склад кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Захисник звертає увагу, що свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні зазначила про те, що з боку ОСОБА_7 не відчувала небезпеки.

Апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_7 не підтверджуються відеозаписом, який досліджений під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.07.2023 скасувати, та призначити новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що він був відсутній під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості зрозуміти в чому його обвинувачують.

Також обвинувачений звертає увагу на те, що має психічне захворювання, не пам`ятає обставин вчинення злочину, оскільки в той час перебував в стані психічного розладу, не контролював своїх дій. Вважає, що висновки психіатричної експертизи, яка була проведена через півтора року після події, не можна брати до уваги, оскільки відповідно до її висновку він міг контролювати свої дії, що не відповідає дійсності.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду з тих підстав, що в якості свідків було допитано лише співробітників поліції та прокуратури, які є зацікавленими особами, та не допитано захисника ОСОБА_13 та його дружина - ОСОБА_15 , які також могли б надати пояснення.

Крім цього, обвинувачений вказує на те, що потерпілий перебував за його спиною, він його не бачив, та сам потерпілий підготував провокаційну ситуацію нападу, збивши його з ніг.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок в межах апеляційних скарг суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, дійшов висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим злочину, згідно пред`явленого обвинувачення, надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії обвинуваченого та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , які містять твердження про неповноту судового розгляду, у зв`язку з тим, що судом не допитано свідків ОСОБА_13 та дружину обвинуваченого ОСОБА_15 , які на його думку могли б підтвердити факт нанесення йому тілесних ушкоджень та провокації кримінального правопорушення співробітниками поліції, а також доводи захисника адвоката ОСОБА_8 щодо недоведеності вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, на думку суду апеляційної інстанції мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з обраною лінією захисту, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Такі твердження апелянтів повністю спростовуються об`єктивними відомостями, дослідженими судом першої інстанції під час судового розгляду за участю сторін та яким надана обґрунтована, правова оцінка у оскаржуваному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувачений ОСОБА_7 при наданні показів у судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України фактично не визнав, та зазначив, що він не розуміє в чому його обвинувачують, потерпілого ОСОБА_11 він не пам`ятає та не знає хто це такий, від надання показів у кримінальному провадженні відмовився.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції на її спростування належним чином проаналізував і оцінив зібрані у справі докази, якими і обґрунтував своє рішення.

Колегія суддів вважає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку й детально наведеними у вироку доказами.

Доводи обвинуваченого та захисника щодо недоведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, та провокація злочину співробітниками поліції, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є аналогічними тим, що перевірялись судом першої інстанції, яким надана відповідна правова оцінка, з якою цілком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Такі доводи обвинуваченого та захисника не знайшли свого обґрунтованого підтвердження і під час апеляційного перегляду вироку суду.

Доводи обвинуваченого та захисника про неповноту судового розгляду та неналежну оцінку провокації злочину саме працівниками поліції шляхом підбиття ніг обвинуваченого ОСОБА_7 та нанесення тілесного ушкодження потерпілому під час падіння ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які були безпосередніми очевидцями події.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що він працює старшим дільничним офіцером поліції ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області. 20.10.2021 він заступив на добове несення служби, як черговий дільничний. В обідній час надійшов наказ начальника відділу поліції про включення його до складу конвойної служби, до якої також входили працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Цього дня приблизно о 15 годині вони на службовому автомобілі доставили слідчо-заарештованого ОСОБА_7 з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до приміщення Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області. В приміщенні прийому громадян була присутня жінка - адвокат. Далі до приміщення зайшла жінка - прокурор, яка ознайомлювала та вручала обвинувальний акт ОСОБА_7 , що здійснювалось у присутності його захисника. В ході процесуальної дії ОСОБА_7 поводився агресивно, кричав та ображав присутніх, висловлювався нецензурною лайкою, провокував поліцейських та погрожував фізичною розправою. Потім ОСОБА_7 перевалився через стіл, почав тягнутися до прокурора та намагався схопити прокурора, було схоже, що він намагається спричинити їй шкоду. В цей момент його руки були застебнуті кайданками спереду. Вони намагалися заспокоїти його та посадити на стілець. В цей момент ОСОБА_7 різко підвівся зі стільця, далі він сказав: «Сейчас кого-то ударю», потім він, стоячи попереду потерпілого спиною до нього, тім`яно-потиличною частиною голови вдарив його в обличчя, а саме: у височно-брівну ділянку зправа. Внаслідок цього удару він відчув сильний біль в області правого виска та втратив свідомість. Вказаний удар, як вважає потерпілий, був спричинений ОСОБА_7 умисно. В подальшому на місце події викликали бригаду швидкої медичної допомоги, медичні працівники провели його огляд, встановили підозру на гіпертонічний криз та струс головного мозку, після чого його госпіталізували до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова», де він перебував на стаціонарному лікуванні 10 днів, потім ще 14 днів знаходився на амбулаторному лікуванні вдома.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює на посаді прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області. В жовтні 2021 року до приміщення прокуратури конвойною службою було доставлено підозрюваного ОСОБА_7 , для вручення йому обвинувального акту. Процесуальна дія здійснювалась у присутності захисника ОСОБА_13 . В ході процесуальної дії ОСОБА_7 різко піднявся, намагався вихопити у неї документи та кинувся в її бік. В цей час поліцейські, у складі конвою контролювали його поведінку, один із поліцейських схопив ОСОБА_7 та затримав його. ОСОБА_7 бурно реагував на поліцейських, погрожував їм фізичною розправою, кричав та висловлювався нецензурною лайкою. Поліцейські намагалися його заспокоїти, обмежували його від нападу в її бік. При цьому, вони не застосовували до нього фізичну силу. Надалі ОСОБА_7 , перебуваючи в положенні стоячи, діючи цілеспрямовано та умисно, як вважає свідок, потиличною частиною голови вдарив поліцейського у лобну частину голови. Внаслідок цього удару поліцейському стало погано, а інші поліцейські зупинили неправомірні дії ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює на посаді поліцейський-водій СЛМТЗ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області. 20.10.2021 в денний час він у складі конвою разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_11 доставили слідчо-заарештованого ОСОБА_7 до приміщення прокуратури, для проведення процесуальних дій. В кімнаті прийому громадян, яка розташована на другому поверсі, прокурор ОСОБА_14 намагалася вручити ОСОБА_7 обвинувальний акт. Далі ОСОБА_7 почав поводитися агресивно, лаявся та кричав на прокурора, потім почав перехилятися через стіл до прокурора, ОСОБА_11 і ОСОБА_9 в цей момент стояли поруч із ним, намагалися його заспокоїти та посадили його на місце. Далі ОСОБА_7 встав зі стільця, ОСОБА_11 в цей момент стояв позаду нього, після чого ОСОБА_7 потиличною частиною голови вдарив ОСОБА_11 в обличчя. Після цього ОСОБА_11 стало погано, вони викликали швидку медичну допомогу та слідчо-оперативну групу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює поліцейським СРПП ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області. 20.10.2021 він був у складі конвою разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повинні були доставити ОСОБА_7 для вручення йому обвинувального акту. О 14:50 вони прибули до прокуратури та завели ОСОБА_7 до кімнати прийому громадян. ОСОБА_7 відмовився підписувати документи про отримання обвинувального акту, обвинувальний акт було вручено його захиснику та на цьому процесуальна дія була завершена. Далі ОСОБА_7 почав погрожувати прокурору, поводився агресивно, висловлювався нецензурною лайкою та кричав. Вони намагалися підняти ОСОБА_7 , він почав наближатися до прокурора із погрозами, потім до нього підійшов ззаду ОСОБА_11 . В цей момент ОСОБА_7 сказав, що зараз ударе когось головою, після чого він наніс удар потиличною частиною голови в голову ОСОБА_11 , потім ОСОБА_7 упав на підлогу та почав бити їх ногами.

Також судом першої інстанції проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку відомості, що містяться у:

- письмовій заяві ОСОБА_11 від 20.10.2021, яка подана до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, якою підтверджується, що потерпілий просить вжити заходів до громадянина ОСОБА_17 , який під час слідчих дій у службовому приміщенні прокуратури за адресою: м. Харків, Григорівське шосе, 52, наніс йому тілесні ушкодження під час виконання ним службових обов`язків (конвоювання останнього);

- витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000762, яким підтверджується, що 20.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України;

- дорученні заступника начальника СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 20.10.2021, яким проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено старшому слідчому ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 ;

- протоколі огляду місця події від 20.10.2021 та фототаблицею до протоколу, яким підтверджується, що при проведенні огляду в службовому приміщенні Харківської окружної прокуратури Харківської області за адресою: м. Харків, Григорівське шосе, 52, в кабінеті на другому поверсі зафіксована обстановка на місці події;

- наказі т.в.о. начальника ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 від 20.10.2021 № 173, яким підтверджується, що для забезпечення конвоювання слідчо-заарештованого ОСОБА_7 з СІЗО № 27 м. Харків до Харківської окружної прокуратури призначено конвойний наряд у складі: старший конвойного наряду ОСОБА_9 , конвоїри ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- довідці т.в.о. начальника ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 , якою підтверджується, що майор поліції ОСОБА_11 перебуває на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області та призначений наказом ГУНП в Харківській області від 01.02.2021 № 51 о/с;

- виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 18669 від 29.10.2021, відповідно до якої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20.10.2021 по 29.10.2021 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської ради з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови та обличчя;

- протоколі слідчого експерименту від 11.11.2021 та фототаблицею до нього, яким підтверджується, що потерпілий ОСОБА_11 показав механізм спричинення йому ОСОБА_7 одного удару по голові (в обличчя), який він наніс потиличною ділянкою своєї голови;

- висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 12-14/719-А/21 від 17.11.2021, яким підтверджується, що у зв`язку з подією, можливо 20.10.2021, у громадянина ОСОБА_11 мала місце травма голови з наявністю синців на обличчі, клінічних проявів струсу головного мозку. Травма голови утворилася від дії тупого твердого предмету, могла виникнути при обставинах, викладених в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 11.11.2021, відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що призвели за собою короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Також, судом першої інстанції в судовому засіданні досліджено відеозапис від 20.10.2021, який надано Харківською окружною прокуратурою на лист слідчого № 65/3872 від 25.10.2021, та постановою старшого слідчого від 09.11.2021 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та протоколу огляду предметів від 09.11.2021, якими встановлено наступні обставини:

-о 14:59:00 до кабінету входить чоловік в кайданках, який розмовляє зі співробітником поліції. Чоловік сідає на стілець навпроти жінки у рожевому пальто та починає з нею розмовляти;

-о 15:01:00 до кімнати заходить жінка, одягнена у темний одяг. Надалі між чоловіком у кайданках та жінкою у чорному ведеться бесіда;

-о 15:05:33 чоловік у кайданках перехиляється на стіл та починає скорочувати відстань до жінки в чорному одязі, в цей час працівники поліції починають відтягувати його від жінки та намагаються посадити на стілець;

-о 15:05:40 чоловік у кайданках, перебуваючи в положенні стоячи, поряд з яким знаходяться співробітники поліції, потиличною ділянкою голови наносить один удар по голові (обличчю) одному із співробітників поліції, який стоїть позаду нього, після чого падає на підлогу, починає розмахувати ногами та наносити хаотично удари по працівниками поліції.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам на думку колегії суддів, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, надають повну картину того, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показанями потерпілого та свідків, які були надані під час судового розгляду, а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що зазначені докази сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно дослідив докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого ним діяння, врахував спосіб, характер і локалізацію тілесного ушкодження, заподіяного потерпілому, поведінку винного, що передували події.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , у виді закритої черпно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та обличчя, були спричиненні саме в наслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , яким передувала його агресивна поведінка.

Невизнання своєї вини ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не розуміє та не пам`ятає обставин вчинення злочину, були предметом розгляду судом першої інстанції, які суд оцінив критично та вважав, що така позиція обрана обвинуваченим з метою уникнення кримінальної відповідальності, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що співробітники поліції та прокурор не можуть бути свідками у кримінальному провадженні, суд апеляційної інстанції зазначає, що аналогічну позицію обвинувачений ОСОБА_7 висловлював і в суді першої інстанції, що судом було оцінено критично та вказано, що показання потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є послідовними та логічними, узгоджуються між собою, їх покази підтверджуються дослідженим відеозаписом від 20.10.2021, на якому зафіксовано момент нанесення ОСОБА_7 тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 .

Вказані свідки безпосередньо були присутні під час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Під час допиту у судовому засіданні свідки надали показання виключно про ті факти, очевидцями яких вони були безпосередньо, та суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що показання працівників поліції та прокурора є належними та допустимими доказами в кримінальному провадженні, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що розгляд кримінального провадження було проведено без його участі, та він не міг зрозуміти в чому він обвинувачується, колегія суддів вважає безпідставними, та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2022 обвинуваченого ОСОБА_7 видалено із зали судового засідання на час підготовчого провадження, у зв`язку з неодноразовим, грубим та систематичним порушенням порядку в залі судового засідання.

В подальшому, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2023 обвинуваченого ОСОБА_7 було видалено із зали судового засідання на весь час судового розгляду кримінального провадження, у зв`язку із повторним вчиненням дій, які свідчать про грубе та систематичне порушення порядку у залі судового засідання.

Перед завершенням судового розгляду, відповідно до положень абзацу 2 частини 1 статті 330 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 було забезпечено можливість ознайомитись з процесуальними діями та прийнятими за його відсутності процесуальними рішеннями, а також надана можливість надати відповідні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи обвинуваченого необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції в межах діючого КПК України були забезпечені процесуальні права обвинуваченого.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, враховуючи, що судом повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та правильно надано оцінку зібраним доказам.

Версія та доводи обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 про незгоду з оскаржуваним вироком суду першої інстанції, та недоведеність вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, що спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційних скарг.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено під час його апеляційного перегляду.

Керуючись статтями 405; пунктом 1 частини 1 статті 407; 418; 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: