1Справа № 335/9389/23 1-кп/335/415/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001107 від 10.07.2023, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на стадії судового розгляду, перебуває кримінальне провадження № 0001107 від 10.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

З 10.07.2023 обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою, відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2023.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2023 обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово було продовжено, в останнє, відповідно до ухвали суду від 30.11.2023, строком до 28.01.2024 включно.

09.01.2024 захисником адвокатом ОСОБА_6 , через систему «Електронний суд», подано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби, з 21.00 до 06.00, в якому зазначено, що є підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, до затримання мешкав разом з матір`ю та її чоловіком, які є пенсіонерами за віком і потребують сторонньої підтримки і допомоги. ОСОБА_5 має постійне місто проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання позитивно характеризується. До затримання проходив стажування у ТОВ «ВТК «Січ Енерго», з червня 2023 року на посаді слюсаря-ремонтника, за час стажування зарекомендував себе виконавчим та розумним спеціалістом, дорученні завдання виконував, має теоретичні та практичні знання за своєю спеціальністю, які дозволяють йому організовувати роботу та діяти у складних обставинах спокійно та розумно, у колективі користувався авторитетом і повагою, порушень трудової дисципліни на робочому місті не має. Крім того, зазначено, що потерпілий у судовому засіданні під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою повідомив суд, що він просить звільнити з-під варти ОСОБА_5 , до нього претензій не має. Вважає, що на теперішній час всі ризики, якими обґрунтовувалось клопотання сторони обвинувачення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відпали.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали, на підставах зазначених у ньому, та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, з 21.00 до 06.00, за адресою місця реєстрації та проживання обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, просив залишити його без задоволення, оскільки вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не має до обвинуваченого жодних претензій, просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, у межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Зокрема, у справі «Волосюк проти України» («SergeyVolosyuk v. Ukraine», рішення від 12 березня 2009 р.). Європейський суд з прав людини наголосив, "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою…

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку» (п. 51).

Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що у даному кримінальному провадженні, термін тримання під вартою ОСОБА_5 становить шість місяців, судовий розгляд триває, тому суд вважає, що доводи прокурора про те, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати підтвердженими та належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106) та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини §38), відсутність роботи не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (СулаояпротивЄстонії§ 64), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі».

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Суд при вирішенні даного питання, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, та того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, раніше судимий, враховується, що ОСОБА_5 є особою працездатного віку, за сімейним станом розлучений, має місце реєстрації та проживання ( АДРЕСА_2 ), де мешкав разом із матір`ю та її чоловіком, які є пенсіонерами та потребують сторонньої підтримки і допомоги, та за якою позитивно характеризується за час проживання. Також, позитивно характеризується за місце роботи у ТОВ «ВТК» Січ Енерго», де проходив випробувальний термін на посаді слюсаря ремонтника, з червня 2023. А також, враховується думка потерпілого, який не має жодних претензій до обвинуваченого і наполягає на його звільненні з під варти, та відсутність будь-яких порушень обов`язків, як обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, враховуючи підстави та тривалість утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком на два місяці.

Враховуючи вищевикладене, клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 201, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21.00 год. до 06.00 год. ранку, на два місяці, строком до 11 березня 2023 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик прокурора, суду;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти у залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу до 11.03.2023 включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1