Справа № 712/1983/22
Провадження № 1кп/712/199/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника потерпілого - ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002304 відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

29.07.2021, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 за її згодою її сином ОСОБА_15 - вітчимом дитини тимчасово був переданий на піклування малолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно з вказаного часу до 24.08.2021 малолітній ОСОБА_16 проживав разом з ОСОБА_6 на території домоволодіння за вищевказаною адресою.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вона несе відповідальність за розвиток, виховання, догляд, утримання, лікування малолітнього ОСОБА_16 , будучи зобов`язаною піклуватися про його здоров`я, фізичний, розвиток, створювати належні умови для догляду, залишила малолітнього ОСОБА_16 без нагляду, не забезпечила безпеку за місцем його перебування, та в подальшому залишила в небезпеці, що спричинило його смерть.

Так, 22.08.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, малолітній ОСОБА_16 у період проживання із ОСОБА_6 , яка проявила безконтрольність за проведенням дозвілля дитини, внаслідок своїх необережних дій, отримав травму, та відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 02-01/701 від 06.10.2021, № 03-01/918 від 06.09.2021 та № 04-01/34 від 29.11.2021 отримав тілесні ушкодження, а саме, черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, крововиливів під оболонки головного мозку, крововиливів в м`які тканини голови з внутрішнього боку, синця в лівій лобній ділянці, садна в лівій тім`яній ділянці, синця на верхній повіці лівого ока, садна в лівій виличній ділянці, садна на підборідді по центру, садна на нижній щелепі справа, садна на нижній щелепі зліва, садна на правій вушній раковині, що виникла від дій тупого предмета та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Проте, ОСОБА_6 , будучи обізнаною про факт травмування малолітнього ОСОБА_16 , перебуваючи у період часу з 22.08.2021 по 24.08.2021 у будинку з малолітнім, де вона проживала, спостерігала явні симптоми травмування, у тому числі, втрату дитиною свідомості, що зумовлює відсутність здатності до активних цілеспрямованих дій та не можливість вжиття заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану через отримані тілесні ушкодження, та у зв`язку з малолітством.

Однак, всупереч вимог ст. 6 Закону України Про охорону дитинства, ст. 3 Закону України «Про екстрену медичну допомогу», за обставин, явної потреби дитини у кваліфікованій медичній допомозі та знаходження в небезпечному для життя стані, ОСОБА_6 не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своєї бездіяльності у вигляді смерті ОСОБА_16 , хоча повинна була і могла їх передбачити, не повідомила про це до закладів охорони здоров`я, а отже не вжила заходи для забезпечення своєчасного надання малолітньому ОСОБА_16 необхідної професійної, кваліфікованої, медичної допомоги, хоча була зобов`язана, і мала реальну можливість це зробити, проявила байдужість до права дитини на життя, не вжила необхідних та можливих заходів для збереження життя малолітнього ОСОБА_16 .

Таким чином, ОСОБА_6 залишила малолітнього у безпорадному, небезпечному для життя стані в будинку за місцем свого мешкання, та лише 24.08.2021 о 18 год. 56 хв. ОСОБА_6 здійснила виклик швидкої медичної допомоги, працівниками якої малолітнього ОСОБА_16 у вкрай важкому стані, без свідомості доставлено до Черкаської обласної дитячої лікарні Черкаської обласної ради, де в подальшому від отриманих травм він помер.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/34 від 29.11.2021 більш раннє звернення за медичною допомогою, могло збільшити ймовірність збереження життя ОСОБА_16 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , обвинувачується в тому, що 29.07.2021, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за їх згодою їхнім сином ОСОБА_15 - вітчимом дитини тимчасово був переданий на піклування малолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно з вказаного часу до 24.08.2021 малолітній ОСОБА_16 проживав разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на території домоволодіння за вищевказаною адресою.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вони несуть відповідальність за розвиток, виховання, догляд, утримання, лікування малолітнього ОСОБА_16 , будучи зобов`язаними піклуватися про його здоров`я, фізичний, розвиток, створювати належні умови для догляду, залишили малолітнього ОСОБА_16 без нагляду, не забезпечили безпеку за місцем його перебування, та в подальшому залишили в небезпеці, що спричинило його смерть.

Так, 22.08.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, малолітній ОСОБА_16 у період проживання із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проявили безконтрольність за проведенням дозвілля дитини, внаслідок своїх необережних дій, отримав травму, та відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 02-01/701 від 06.10.2021, № 03-01/918 від 06.09.2021 та № 04-01/34 від 29.11.2021 отримав тілесні ушкодження, а саме, черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, крововиливів під оболонки головного мозку, крововиливів в м`які тканини голови з внутрішнього боку, синця в лівій лобній ділянці, садна в лівій тім`яній ділянці, синця на верхній повіці лівого ока, садна в лівій виличній ділянці, садна на підборідді по центру, садна на нижній щелепі справа, садна на нижній щелепі зліва, садна на правій вушній раковині, що виникла від дій тупого предмета та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Проте, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи обізнаними про факт травмування малолітнього ОСОБА_16 , перебуваючи у період часу з 22.08.2021 по 24.08.2021 у будинку з малолітнім, де вони спільно проживали, спостерігали явні симптоми травмування, у тому числі, втрату дитиною свідомості, що зумовлює відсутність здатності до активних цілеспрямованих дій та не можливість вжиття заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану через отримані тілесні ушкодження, та у зв`язку з малолітством.

Однак, всупереч вимог ст. 6 Закону України Про охорону дитинства, ст. 3 Закону України «Про екстрену медичну допомогу», за обставин, явної потреби дитини у кваліфікованій медичній допомозі та знаходження в небезпечному для життя стані, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своєї бездіяльності у вигляді смерті ОСОБА_16 , хоча повинні були і могли їх передбачити, не повідомили про це до закладів охорони здоров`я, а отже не вжили заходи для забезпечення своєчасного надання малолітньому ОСОБА_16 необхідної професійної, кваліфікованої, медичної допомоги, хоча були зобов`язані, і мали реальну можливість це зробити, проявили байдужість до права дитини на життя,не вжили необхідних та можливих заходів для збереження життя малолітнього ОСОБА_16 .

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили малолітнього у безпорадному, небезпечному для життя стані в будинку за місцем свого мешкання, та лише ІНФОРМАЦІЯ_7 о 18 год. 56 хв. ОСОБА_6 здійснила виклик швидкої медичної допомоги, працівниками якої малолітнього ОСОБА_16 у вкрай важкому стані, без свідомості доставлено до Черкаської обласної дитячої лікарні Черкаської обласної ради, де в подальшому від отриманих травм він помер.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/34 від 29.11.2021 більш раннє звернення за медичною допомогою, могло збільшити ймовірність збереження життя ОСОБА_16 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні за ст. 135 ч. 3 КК України не визнала, цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 не визнала, від дачі показів відмовилася на підставі ст. 63 Конституції України.

Під час судових дебатів обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що досудове слідство було проведено з порушеннями. Після того, як госпіталізували ОСОБА_16 , вночі майже з 24 години до 02 голини у неї, за адресою її проживання, був нібито проведений огляд місця події, який внесений в реєстр за №3 від 24.08.2021 року, в протоколі вказана не вірна година проведення огляду, так як її привезли додому майже о 24 годині та проводили обшук, забрали багато речей без протоколів. Коли вона перебувала в СІЗО вона писала заяви від 21.06.2022 та від 15.05.2022 року, які не були розглянуті судом. ОСОБА_16 госпіталізували майже о 20 годині вечора і з 20 год. і майже до 24 год. на неї був здійснений психологічний тиск поліцейської, яка працює по справам неповнолітніх, прізвища її вона не пам`ятає та поліцейського ОСОБА_19 . Вона була з неповнолітньою дитиною ОСОБА_20 , який менше трьох років, на руках. На неї кричали майже до 12 години ночі і тоді, без її згоди посадили в машину, довезли до її адреси, без її згоди її заштовхали в подвір`я, заставили її відчинити ворота і незаконно всупереч вимогам Закону, що без згоди власника не можна заходити в приміщення з 22 год. до 06 год. ранку, у період з 23-50 год. до 2-х год. ночі проводили огляд. Після чого, її разом з дитиною ОСОБА_20 змусили сісти в машину, повезли в райвідділ. В реєстрі матеріалів досудового розслідування за номером №0002304 протокол огляду проведений незаконно, без її згоди і вилучено багато речей.

В протоколі проведення огляду місця події від 25.08.2021 року. 25.08.2021 року година не вірно вказана, проведений огляд незаконно, з погрозами, з 7 години та приблизно до 15 години, в ході проведення огляду були вилучені речі, не оформлюючи відповідні документи. Коли ОСОБА_7 приїхав зранку, його заставили підписувати деякі документи, а він має поганий зір, він не міг прочитати текст. ОСОБА_7 та її примушували вчиняти певні дії, а якщо б вони їх не вчиняли, то дитина ОСОБА_20 десь зникне, її відберуть. ОСОБА_7 ніколи не міг написати щось проти себе, тим паче він ніколи не жив в кв. АДРЕСА_1 , це квартира її батьків.

В СІЗО її постійно били. У захисника ОСОБА_8 є документ, який їй видали в СІЗО, що відкрита справа проти працівників СІЗО, за те що її побили і вона розуміє, що вона вже закрита. ІІ міліціонер побив, за те що вона не хотіла робити те, що вони хочуть і справа також була закрита. Їй не давали справи для ознайомлення, примушували підписати, що вона зі справою ознайомлена. Згодом вона добилася, що справу на ознайомлення їй принесли. Приходив слідчий ОСОБА_18, приносив один том із 10 томів, і казав, щоб вона підписувала, що ознайомилася.

ЇЇ били, на неї направляли дівчат, які сиділи з нею в камері, її провокували, вона пляшками з водою по голові отримувала, в зв`язку з чим вона втратила зір, вона не могла нормально бачити та просила надати їй окуляри. Вона знайомилася частково зі справою, не зі всією справою, так як їй обмежили час на ознайомлення через суд, а слідчий ОСОБА_18 не приходив та не приносив документи, але вона замітила, що в справі є висновок на ОСОБА_7 , її колишнього чоловіка про те, що він має приватну власність в їхньому будинку і це до справи не долучили, суду не показують. Будинок АДРЕСА_1 розділений на квартири. У ОСОБА_7 є дві квартири, третя квартира - в якій вона мешкає. Спочатку вона мешкала з батьком, приблизно 5 років тому вона розійшлася з ОСОБА_7 і тому вона пішла жити до батька, а ОСОБА_7 поїхав жити південно-західний район. В третій квартирі жила тільки вона. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько в зв`язку з чим її сину ОСОБА_22 прийшлося залишати у неї дітей частіше, тому що її батька поховали не швидко, його поховали через неділі 2-3, йому робили розтин, брали дозвіл через прокуратуру. ОСОБА_16 сподобалося у неї. З 8 липня 2021 року ОСОБА_16 сказав, що залишиться у неї, що він не буде їхати на ніч з татом додому, що він буде в неї в гостях. Вона не була проти цього, дитина в неї жила, була щаслива, вона надавала йому свободу по двору гуляти, дитина нормально себе вела та почувалася. 30.07.2021 року, в зв`язку з тим, що у ОСОБА_12 повинна бути операція і вона попросила ОСОБА_11 приїхати за нею доглядати, ОСОБА_27 залишив їй ОСОБА_20. Вона дуже любить дітей. Вона ніколи не розділяла дітей на рідного та не рідного. Вона відносилася до обох дітей однаково. Вона про ОСОБА_16 турбувалася гарно. Вона батькам ОСОБА_16 рекомендувала більше часу приділяти ОСОБА_16 йому уділяти часу, щоб краще їв, їв м`ясо. Вона давала ОСОБА_16 більше свободи. Вона домовлялася з дитиною, вона вважала, якщо ОСОБА_16 більше 7 років тому з ним треба домовлятися, довіряти. Він часто в хованки з нею грав, вона на одне вухо не чує, тому, якщо її дитина звала, вона не чула звідки йде звук. Вона ОСОБА_16 шукала, вона з ним гралася. Що з ним і як сталося вона не може нічого сказати. У них в дворі багато будівельних матеріалів, як виявилося, це є небезпечним для ігор дитини. У дитини у дворі було багато небезпеки.

В реєстрі матеріалів досудового слідства є три протоколи по даній справі, номер №3 проведення процесуальних дій, №4 та №5. Тільки на здійснення процесуальної дії протоколу за №5 отримали від суду дозвіл на проведення обшуку у неї в домі, незважаючи на це, обшук у неї був три дні поспіль: вночі з 24.08.2021 року на 25.08.2021 року з 24 годин до 2 годин ночі. Потім її до ранку її тримали з дитиною в поліції на вул. Пастерівська, щоб вона підписувала документи за ст. 125, 186 КК України, вона тільки тоді дізналася, що справи відносно неї порушені справи. Потім вона з дитиною з 6 годин до 7 годин ранку пішком пішла додому з АДРЕСА_1 , після чого прийшов ОСОБА_7 та приїхали відразу поліцейські.

По протоколу обшуку №5, робили обшук у приватній власності ОСОБА_7 , без його згоди, без її згоди, його не було при проведенні обшуку, а його проводили 28.08.2021 року, також не вірно час зазначений, так як обшук проводили, приблизно з 8-30 год. до 15 год.

До справи залучені свідки ОСОБА_30 , вони не можуть бачити, що відбувається в квартирі АДРЕСА_1 , тому що будинок розділений на дві частини, вони бачать в одну частину, а у них двір виходить в іншу сторону. Свідок ОСОБА_31 також не міг бачити, у нього на вікнах постійно наклеєні листи про розшук, в нього подвір`я все заросло, він там не проживає і він не міг бачити, що ОСОБА_7 проживав в кв. 3.

Дітей передавали на піклування тільки їй. Обвинувальний акт не відповідає дійсності, тому що в фактичних обставинах і в анкетні дані її та ОСОБА_7 не відповідають дійсності взагалі, у ОСОБА_7 не вірно зазначено місце реєстрації, місце проживання, дітей передавали двох, а не одного, не двом дорослим особам, а одній дорослій особі, тобто їй ОСОБА_6 . Справа сфальсифікована, а правда нікого не цікавила.

Вона кожного дня, по декілька разів була у лікарні. До дитини на 3-4 день потрапив нейрохірург, а в справі написано, що він був там в перший день.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за ст. 135 ч. 3 КК України не визнав, цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 не визнав, від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

При проведенні судових дебатів обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він за адресою АДРЕСА_1 не проживав. У нього за адресою АДРЕСА_1 знаходиться дві квартири, до яких він приходив дивитися і потім уходив. Про те, що сталося він дізнався вже після всіх подій.

На думку державного обвинувачення вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого їм правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України підтверджується наступними доказами, які були безпосередньо дослідженими в судовому засіданні:

-показами потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є його батьками, станом на 2021 рік у нього з ними були нормальні відносини. Частіше спілкувався з мамою - ОСОБА_6 , з батьком теж спілкувався, але не часто. ОСОБА_16 є його прийомним сином, але він для нього як рідний. ОСОБА_16 він останній раз бачив 29.07.2021 року, коли він залишив його матері. Його дружина на той час знаходилась в лікарні, їй треба була допомога, тому ОСОБА_16 залишили у матері за адресою: АДРЕСА_1 . Стан здоров`я у ОСОБА_16 був задовільним, скарг від нього не надходило, мобільного телефону у нього не було. Про умови проживання ОСОБА_16 не жалівся, казав що у нього є ліжко і все є. ОСОБА_16 не перший раз залишався за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 . Він постійно телефонував до матері - ОСОБА_6 та цікавився справами ОСОБА_16 , або вона телефонувала їм, повідомляла як почувається дитина, як у них справи. Вони також залишали у матері дочку. З самим ОСОБА_16 він також спілкувався, останній раз - 19.08.2021 року. При розмові нічого підозрілого не було. ОСОБА_6 повідомляла, що трапився конфлікт з ОСОБА_16 , так як іноді ОСОБА_16 не слухався. Про травмування ОСОБА_16 він дізнався 24.08.2021 року, подзвонила його мама і повідомила, що ОСОБА_16 погано і вона викликає швидку допомогу, вони постійно були на телефонному зв`язку також з лікарями, які також відмовлялись надавати будь-яку інформацію. Він запитав у матері, що сталося, вона відповіла що в ОСОБА_16 температура, що ще казала, він не пам`ятає. Дня через два, після того як дружині провели операцію, вони безпосередньо поїхали в лікарню. Лікар повідомив, що в дитини травма голови, що дитина знаходиться без свідомості. ОСОБА_16 вони залишили на піклування його матері - ОСОБА_6 . З нею більше спілкувалася його дружина ОСОБА_12 . За адресою АДРЕСА_1 він батька - ОСОБА_7 бачив інколи, а саме тоді коли він приносив їжу.

-показами потерпілої ОСОБА_12 , яка була допитана дистанційно в режимі відеоконференції, в судовому засіданні пояснила, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 це батьки її чоловіка - ОСОБА_11 зараз у неї з обвинуваченими нейтральні відносини. Станом на серпень 2021 року відносини між нею та ними були нормальні, довірливі. ОСОБА_16 є її сином. У ОСОБА_16 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносини були чудовими, ОСОБА_6 навчала його писати, читати та іншому. До 24 серпня 2021 року останній раз бачила сина приблизно в кінці травня 2021 року, вона точно не пам`ятає. Після події, яка відбулась 24.08.2021 року вона прибула до м. Черкаси, після операції в м. Києві. Операцію їй зробили 25 серпня 2021 року. 23.08.2021 року вона була оформлена в лікарню. Операцію їй були повинні робити раніше, але у неї виникло запалення і їй відмовилися робити операцію. З травня 2021 року по серпень 2021 року вона спілкувалася з сином по відеозв`язку. Син знаходився з батьком - ОСОБА_22 . Догляд і піклування за дитиною здійснював його батько, а вона надсилала кошти. ЇЇ стан здоров`я спонукав на такий тривалий час залишити сина. Коли вона безпосередньо бачила свого сина ОСОБА_16 він перебував в чудовому стані, скарг на стан здоров`я не мав. Одного місця перебування її сина, під час її відсутності, небуло. Він перебував з батьком, за їхньою адресою проживання, потім в кінці липня, числа 29, вона точно не пам`ятає, ОСОБА_22 залишив обох дітей на цілодобовий догляд ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 і приїхав до неї в м. Київ. Умови проживання її сина за адресою: АДРЕСА_1 були добрими.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер дід її чоловіка, тобто батько ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_22 щоденно їздив до ОСОБА_6 разом з дітьми. Вночі чоловік з дітьми знаходився дома за їхнім місцем проживання. Після цього, 29-30 липня 2021 року, точно вона не пам`ятає, ОСОБА_27 залишив обох дітей на постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 для догляду ОСОБА_6 . Які були конкретні умови проживання вона не знає. Вона спілкувалась з сином по відеозв`язку, він казав, що в них все добре, що ОСОБА_6 смаколики купує, разом готують. Було спільне рішення залишити дітей на піклування у ОСОБА_6 . Дітей залишали особисто ОСОБА_6 , вона ніколи не була проти того, щоб їй залишали дітей. На досудовому слідстві вона казала, що дітей залишали ОСОБА_6 , вона не могла казати, що залишали на обох батьків, тому що дітей відвезли на АДРЕСА_1 , до ОСОБА_6 .

Умови проживання ОСОБА_16 станом на липень-серпень 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 були нормальні, було місце де спати, були всі зручності в домі, ванна, гаряча вода, туалет в домі. Вона спілкувалася з сином, донькою, ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 дуже на неї тиснула. Вона наполягала на допиті доньки. Цей допит не переданий до суду. Дитина цей допит довго згадувала, з нею спілкувалась психолог, представник у справах неповнолітніх.

Про те, що відбувається з сином, вона знала від ОСОБА_6 , від сина та від доньки, донька хоч і була маленька, розповідала, що відбувається. ОСОБА_6 казала, що син не слухається, що він кудись лазить, донька підтвердила це і саме розповідала. Після смерті сина вони ходили в буд. АДРЕСА_1 прибирати, здійснювати догляд за собаками і донька показувала ті місця, звідки ОСОБА_16 падав. Син також розповідав, що падав, але в нього нічого не болить, все добре. Донька їй казала, що ОСОБА_16 чухав себе, а ОСОБА_6 його мазала мазью.

До 24.08.2021 року, а саме 22.08.2021 року вона спілкувалась з ОСОБА_6 , вона розповідала про дітей, як вони себе поводять, що їли та інше, вона не пам`ятає, чи особисто з ОСОБА_16 спілкувалася, але вона пам`ятає що чула сина в другій половині дня, чула як ОСОБА_6 запропонувала йому взяти віника двома руками, так буде легше. Чи спілкувалась вона з ОСОБА_16 ще 22.08.2021 року вона не пам`ятає.

Чи спікалася вона 23.08.2021 року - не пам`ятає, тому що її оформлювали в лікарню і брали аналізи перед операцією.

24.08.2021 року, було свято, був парад і в м. Києві не було зв`язку, неможливо було додзвонитися. Протягом дня не могли додзвонитися до ОСОБА_6 . В другій половині дня ОСОБА_6 зателефонувала і сказала, що не знає що з ОСОБА_16 , йому щось погано і вона викликає швидку медичну допомогу. Вона не запитувала у них, чи можна викликати швидку допомогу, чи не можна, вона сказала: «Я викликаю швидку».

Коли вона дізналася, що сина доставили до лікарні вона попросила тримати її в курсі подій.

Перебуваючи в лікарні після операції, вона намагалася цікавитися станом ОСОБА_16 у лікарів, коли він перебував в лікарні, але лікарі інформації ніякої не надавали. ОСОБА_6 їй телефонувала і розповідала, що вона неодноразово ходила до лікарні з їхньою донькою і їй лікарі не надавали ніякої інформації. Вона запитувала у лікарів що потрібно для лікування, лікарі їй нічого не пояснювали. Чоловік, ОСОБА_27 , перебував біля неї, тому що вона сама не могла пересуватися після операції.

Рух ОСОБА_7 по двору буд. АДРЕСА_1 вона може пояснити тим, що він приносив продукти харчування.

З ОСОБА_6 погодження графіку режиму дня, графіку харчування для ОСОБА_16 не обговорювалося. ОСОБА_6 з дітьми залишалась не вперше, тому режим дня і харчування дітей - вона знає.

Алгоритм дій з ОСОБА_6 , як необхідно діяти, якщо щось трапиться з дітьми не погоджувався, тому що вони повністю довіряли дітей ОСОБА_6 і вона знала що і як треба робити з дітьми.

Наявність великої кількості тілесних ушкоджень у сина ОСОБА_16 , вона може пояснити, зі слів доньки, зі слів ОСОБА_6 , що він сам дряпався. Донька довгий час показувала та розказувала, як він дряпався. Лікарі казали, що вони в лікарні обробляли рани саме зеленкою.

24.08.2021 року, коли була викликана швидка допомога, дізналася про те, що син знаходився без свідомості;

- показами свідка ОСОБА_47 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює в Черкаській станції швидкої медичної допомоги лікарем, 24.08.2021 року у вечірній час доби він знаходився на чергуванні. В той день він бачив малолітнього ОСОБА_16 , вони довезли його до лікарні живим. Їм надали виклик, о якій годині він не пам`ятає, але це був останній виклик на даному чергуванні, десь о 19 годині. Вони приїхали на виклик, була одноповерхова будівля, залізні ворота, що не відкривались, треба було передзвонювати та просити, щоб відкрили ворота. Вийшла жінка, сказала: « Ідіть за мною, ви все побачите». Вони зайшли до будинку. Там була кімната, де на ліжку лежала дитина. Дитина була у важкому стані, без свідомості, дитина реагувала тільки на подразники, наприклад коли щіпати, реакція зіниць була в`яла. Самостійно дитина не рухалася. Прибувши на виклик, побачивши дитину він діяв згідно протоколу надання медичної допомоги, у дитини була черепно-мозкова травма, гематома, на лівій лобній ділянці, яка спускалася на око, крім цього було багато застарілих травм. Стан дитини був пов`язаний з черепно-мозковою травмою. Дитина була гарячою, він попросив термометр, температура була за 38 градусів, це свідчило про те, що дитина в такому стані лежала не дві години, а більше. Далі дитині поставили катетор та госпіталізували. Застарілими травмами були: ліве вухо було порване і нижня губа була покусана, по всьому тілу були не свіжі пошкодження. Там була ще маленька дитина, 2-3 роки, яка постійно вертілася під ногами та мішала і жінка, яка представилася бабусею, сказала, що вона в основному зайнята малою дитиною, а всі ці пошкодження, хлопчик наносив собі сам.

Свіжа травма була тільки гематома, якій було приблизно два дня. Жінка підтвердила, що дитина вже лежить два дні, що він впав два дні назад, викликала працівників швидкої допомоги, тому що дитина заснула, пролежала кілька годин так і не прокидалася. Жінка казала, що дитина впала з винограду на купу цегли два дні тому. Жінка поїхала з ними в лікарню, малу дитину мабуть на когось залишила.

Травма, а саме гематома, проходить певну стадію, а саме зовні проявляється певною зміною кольору, тому можна відрізнити свіжу гематому від несвіжої гематоми.

Вони, як працівники швидкої медичної допомоги виконали медичний протокол, обстежили дитину, виконали всі необхідні дії, і в зв`язку з тим, що у дитини була черепно-мозкова травма, яка не лікується в умовах швидкої допомоги, а лікується в стаціонарних умовах, їх задача була якнайшвидше доставити дитину до лікарні.

Якщо використовувати гепаринові мазь та мастити на гематому, це не має значення на колір гематоми.

Травма, яку він констатував, була не абсолютною свіжою і не отримана за короткий період до виклику працівників швидкої медичної допомоги, їй було приблизно два дні.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходиться в залі судового засіданні він при тій події не бачив, а обвинувачену ОСОБА_6 - здається бачив;

- показами свідка ОСОБА_48 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює у фельдшером в Черкаській швидкій медичні станції. 24.08.2021 року, близько 19 год. їм надали виклик на службовий телефон. Виклик був на АДРЕСА_1, як коментували виклик - травма голови дитини. Вони виїхали на виклик, та за чотири хвилини прибули на місце. За вказаною адресою був зачинений паркан, вони стукали, хотіли відчинити, їм ніхто не відчиняв. Лікар набрав по телефону, підняла жінка трубку, потім вона вийшла і відчинила паркан і забрала їх. Вони зайшли в будинок, між коридором та кімнатою була перепона, саме стояла дошка до пів метра, яка була зафіксована. Вони запитали - навіщо, на що жінка відповіла, щоб дитина менша не вийшла. Хлопчик лежав на ліжку, був одягнений в трусики та маєчку, дитина лежала і дихала, коли вони безпосередньо підійшли до нього, лікар почав проводити огляд. Дитина була вся в синцях та саднах, дитина взагалі не реагувала, очі не розплющувала. Коли лікар почав проводити огляд, виявилося що у дитини не було шкоринки на нижній губі. Вони у жінки запитали, що це ? Вона відповіла, що він з дитинства любить кусати цю губу і із-за цього така губа. У хлопчика було надірване чи надгризене вухо, на грудях був шрам, на запитання, що сталося, жінка сказала, що робили операцію. Ножки у дитини були також побиті, в саднах, які вже були не свіжими, а вже покриті були кірочкою.

На запитання, коли дитина впала, жінка відповіла: «Я не знаю, я що за ним сліжу», а через деякий період часу вона повідомила, що дитина впала з винограду.

Коли дитину привезли до лікарні, вона була жива. Садна на голові вона бачила, дитина була вся побита, в синцях. Обличчя було в синцях, гематома була на голові.

Гематома була на задній поверхні голови, на обличчі були синці.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходиться в залі судового засіданні, на місці події не бачила.

Обвинувачену ОСОБА_6 , яка знаходиться в залі судового засідання, на місці події бачила. Реакції у ОСОБА_6 на те, що трапилося, не було ніякої, вела себе пасивно. Коли дитину вже поклали до машини швидкої допомоги і лікар ОСОБА_6 сказав: «Ви знаєте, якщо б ви швидку допомогу викликали на декілька годин пізніше, дитина могла померти». На що ОСОБА_6 відповіла: «Ну розумію», тобто у неї взагалі ніякої жалості до дитини не було;

- показами свідка ОСОБА_49 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює в Черкаській обласній дитячій лікарні, лікарем. 24.08.2021 року він знаходився на чергуванні в лікарні у другій половині дня. Працівники швидкої медичної допомоги доставили до лікарні, в травмпункт малолітнього ОСОБА_16 у важкому стані, без свідомості. Він був відразу оглянутий, проведена анестезія, відразу викликали лікарів ревматолога та анастізіолога, педіатра і відразу помістили його в реанімаційне відділення. Дитина була вкарай в тяжкому стані. В лікарні була бабуся і менша дитина. Бабуся сказала, що мама дитини на даний момент знаходиться на лікуванні в м. Києві, дитина дуже за нею скучає і ці травми, дитина наносить собі сама. На дитині були також не свіжі рани, садна.

В лікарні він бачив обвинувачену ОСОБА_6 , яка знаходиться в залі суду, з маленькою дитиною;

- показами свідка ОСОБА_50 , який пояснив, що працює в Черкаській обласній дитячій лікарні, дитячий анастезіолог. 24.07.2021 року він знаходився на робочому місці в Черкаській обласній дитячій лікарні, відділення анестезіології та інтенсивної терапії. Малолітнього ОСОБА_16 , о 20 годині, 24.08.2021 року, доставили працівники швидкої допомоги до лікарні у важкому стані. Дитині проводилась інтенсивна терапія відповідно до стану дитини, ОСОБА_16 був без свідомості, мав інші ушкодження. Консультував нейрохірург. У ОСОБА_16 були пролежні, тому це ознака того, що травми виникли не незадовго до того, як викликали працівників швидкої допомоги, а пройшов деякий проміжок часу, були також гематоми. Нейрохірургом була проведена пункція підшкірної гематоми потилочної ділянки, і отримана кров, яка знаходилась в цій гематомі, кров була лізована (тобто кров яка вже розпалась). Щоб кров стала лізованою потрібен час, щоб пройшли певні процеси. Якщо б гематома була отримана 1-2 години тому, то кров би отримали свіжу, якщо пройшов день, або більше з*являється згусток. У дитини на коліні була велика рана із великим струпом, якщо б дитина переміщалася, то цей би струп тріснув, він був цілий, тобто дитина не ходила;

- показами свідка ОСОБА_51 , який пояснив, що він працює в Черкаській обласні дитячій лікарні завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії. 24.08.2021 року о 20 годині він знаходився дома, він завідувач відділення і тому у нього немає чергувань. Малолітнього ОСОБА_16 він побачив на другий день, зранку, чергові лікарі здавали зміну, а він приймав. Він приймав участь у лікуванні дитини. ОСОБА_16 знаходився вкрай тяжкому стані. Вірогідніше за все, ушкодження, травми були отримані за певний період часу до надходження дитини до лікарні, а не перед самим викликом швидкої медичної допомоги;

- показами свідка ОСОБА_52 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 він знає, це його сусіди, контактів з ними не підтримував, знає де вони проживають, а саме за адресою АДРЕСА_1 , вони проживають декілька років за вказаною адресою. ОСОБА_7 до події яка трапилась, він бачив за вказаною адресою разів п`ять за місяць. Він бачив ОСОБА_7 в магазині, та який просто проходив по АДРЕСА_1 . Як ОСОБА_7 заходить до будинку він не бачив. Стосовно хлопчика, що трапилося, йому стало вже пізніше, від сторонніх осіб. Такого, щоб ОСОБА_7 прийшов звечора, а вранці вийшов з будинку - він не бачив. Відстань між будинками АДРЕСА_5 та №162 - 40-50 метрів.

- показами свідка ОСОБА_30 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він знає, вони його сусіди. Будинок АДРЕСА_1 розділений на дві половини, в одній половині проживає його сім*я, в іншій половині проживають вони. До 24.08.2021 року за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 бачив дуже часто в дворі, бачив як він ходив до магазину, як виходив на вулицю. Іноді раз в день бачив, іноді раз в декілька днів. Через стіни він чув, як ОСОБА_6 спілкуються між собою.

Входи у нього з ОСОБА_6 окремі. Будинок загальний. Вихід на вулицю однаковий, він виходив із двору. ОСОБА_7 знаходився не завжди в третій квартирі. ОСОБА_7 більше свого часу знаходився в першій квартирі в якій знаходилися також собаки. Він бачив хлопчика, як його привозили до ОСОБА_7 додому на машині, як забирали дитину він не бачив. Чув голос хлопчика 1-2 рази, візуально хлопчика він не бачив. В тому році влітку останній раз чув голос хлопчика;

- показами свідка ОСОБА_31 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він знає як сусідів з 2004 - 2005 року. За адресою АДРЕСА_1 він буває кожного дня. ОСОБА_7 за вказаною адресою в липні - серпні 2021 року знаходився постійно разом з собаками. Він бачив, як він в магазин ходить, з магазину. Вдень його бачив, йшов з пакетами. Про подію, яка трапилася, він чув, що померла дитина. З ОСОБА_7 ніяких відносинах не перебуває. Він, його жінка та матір жінки не давали йому життя. ОСОБА_7 в останній раз в третій квартирі бачив, а саме він йшов з пакетами. Може і в першій квартирі він був;

- показами свідка ОСОБА_56 , яка була допитана дистанційно в режимі відеоконференції, та в судовому засіданні пояснила, що вона в серпні 2021 року працювала начальником ювенальної провенції ЧРУП ГУНП в Черкаській області. 24.08.2021 року як представник територіального органу поліції здійснювала виїзд до КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня». ЇЇ відвели в реанімаційне відділення та завели в палату. ОСОБА_16 знаходився без свідомості, без одягу, були гематоми на голові, на правій руці садна, була рана на обличчі і, була рана від укусу. Після того, як вона вийшла в коридор, там була бабуся хлопчика - ОСОБА_6 . На запитання, що сталося, бабуся розповіла багато різних версій. Розповідала, що дитина на її піклуванні знаходиться більше місяця, що мати дитини на лікуванні в м. Києві, на операції. Бабуся не могла сказати, звідки у хлопчика ушкодження. ОСОБА_16 був з численними ушкодженнями;

- даними протоколу огляду місця події від 24.08.2021 з фототаблицею до протоколу, відповідно до якого був проведений огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , проведений за участю ОСОБА_7 із застосуванням засобів фотофіксації, яким зафіксовано загальну обстановку у вказаному домоволодінні та на його території, у тому числі в житловій кімнаті, яка поєднує в собі кухонну та житлову зони. В ході огляду місця події вилучено підодіяльник з біологічними зразками, на дивані, на якому зі слів мешканців даного житла, проживав та спав малолітній ОСОБА_16 , одяг дитячий, а саме - штани. На фототаблицях до вказаного протоколу, зафіксовано житлову кімнату, де на дивані перебував ОСОБА_16 (Том 1 а.м.к.п. 3-112);

- даними протоколу огляду місця події від 25.08.2021 з фототаблицею та диском до нього, відповідно до якого був проведений огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , проведений за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_6 із застосуванням засобів відеофіксації та фотофіксації, в ході якого зафіксовано загальну обстановку у вказаному домоволодінні та на його території, у тому числі вигляд металевої зеленої калітки з жовтими вставками, через яку здійснюється вхід на територію вказаного домоволодіння. В ході огляду місця події вилучено дитячий одяг - штани з плямами бурого кольору. На фототаблицях до вказаного протоколу зафіксовано придатну для проживання та перебування осіб кімнату у вказаному будинку, де на дивані знаходився травмований ОСОБА_16 , що поєднує в собі кухонну та житлову зони (Том 1 а.м.к.п. 12-31);

Судом досліджений відеозапис, який знаходиться на диску, який доданий до протоколу огляду місця події від 25.08.2021, проведеного на території домоволодіння по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оглянута кімната, в якій перебував малолітній ОСОБА_16 . На вказаному відеозписі також зафіксовано, що ОСОБА_6 під час зазначеної слідчої дії з приводу причини не надання медичної допомоги ОСОБА_16 раніше, вказала, що вона не дивилася за дитиною. Крім того, на даному відеозапису ОСОБА_7 зазначає, що він за адресою АДРЕСА_1 не ночує та за вказаною адресою не проживає. (Том 1 а.м.к.п. 31).

- даними протоколу обшуку від 28.08.2021 з диском до протоколу, відповідно до якого був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за участю власника домолодіння ОСОБА_6 із застосуванням засобів відеофіксації. В ході проведеного обшуку було вилучено речі, у тому числі дитячий одяг та взуття. У ході вказаної слідчої дії з`ясовано місце, а саме диван, на якому перебував ОСОБА_16 у зазначеному домоволодінні. Крім того, в ході вказаної слідчої дії ОСОБА_6 повідомлено про обставини перебування ОСОБА_16 в її будинку після травмування (Том 1 а.м.к.п. 34-44);

Судом досліджено відеозаписи, які знаходяться на диску, який доданий до протоколу обшуку, який був проведений 28.08.2021 на території домоволодіння по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , на якому зафіксовано, що під часу проведення обшуку ОСОБА_6 повідомила, що кімната, у якій перебував ОСОБА_16 , що поєднує у собі, як кухонну так і житлову зони, є єдиною жилою кімнатою в будинку. ОСОБА_6 також повідомила, що дитина - ОСОБА_16 прийшов 22.08.2021 додому та ліг на диван, і лише на наступну добу вона помітила, що в нього на ліве око пішов отьок, і почав все гірше і гірше спілкутися. Суд вважає, що дана подія свідчить про обізнаність ОСОБА_6 з фактом травмування дитини, саме за тривалий проміжок часу до виклику увечері 24.08.2021 швидкої медичної допомоги. А також факт перебування дитини у єдиній житловій кімнаті в будинку, що поєднує кухонну і житлову зону.(Том 1 а.м.к.п. 44);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.09.2021та додатки до нього, відповідно до якого у приміщенні станції швидкої медичної допомоги були виявлені та зроблені копії наступних документів: картки виїзду на 1 арк., картки виклику на 2 арк., CD-R диск з аудіо записом (Том 1 а.м.к.п.45-47);

- даними копії картки виклику швидкої медичної допомоги № 462 від 24.08.2021, у якій зафіксовано дані про дату та час прийому виклику швидкої медичної допомоги до ОСОБА_16 , а саме - вечірній час 24.08.2021 та привід до виклику - пацієнт з конкретним, відомим діагнозом - травма голови (Том 1 а.м.к.48);

- даними копії карти виїзду швидкої медичної допомоги від 24.08.2021 до малолітнього ОСОБА_16 , де зафіксовано склад медичних працівників, які здійснювали виїзд, важкість стану дитини на час прибуття медиків, повідомлені ОСОБА_6 дані про факт травмування, а саме падіння дитини 22.08.2021 (Том 1 а.м.к.п.48);

- даними протоколу огляду предметів від 25.01.2022 з диском до нього, відповідно до якого на диску зафіксовано звукозапис виклику ШМД ОСОБА_16 - ОСОБА_6 (Том 1 а.м.к.п. 50-51).

Судом досліджено диск із звукозаписом виклику швидкої медичної допомоги, де зафіксовано зміст повідомлення ОСОБА_6 до станції швидкої медичної допомоги з приводу травмування ОСОБА_16 та дані про причину, обставини здійснення вказаного виклику, а саме повідомлення безпосередньо ОСОБА_6 диспетчеру швидкої медичної допомоги на початку розмови про наявність у дитини - ОСОБА_16 черепно-мозкової травми із зазначенням її явних проявів та симптомів у вигляді синця на оці, набряку голови, не вживання упродовж 3 днів їжі та перебування дитини без свідомості, а також про відомі ОСОБА_6 випадки частого падіння дитини на території приватного сектору за місцем їх проживання (Том 1 а.м.к.п.51);

- даними листа про надання інформації з управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації інформацію за № 02/12-01-15/4624 від 30.09.201, відповідно до якого у період із 15.08.2021 по 24.08.2021 звернень щодо надання медичної допомоги малолітньому ОСОБА_16 в підпорядкованих лікувально-профілактичних установах не було. Відповідно до листа КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 23.9.2021 №1245 мав місце один виклик бригади швидкої медичної допомоги 24.08.2021 о 18:59 до громадянина ОСОБА_16 за адресою ( АДРЕСА_1 ) (Том 1 а.м.к.п. 54);

- даними рапорту старшого інспектора-чергового Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_57 , зареєстрований 05.09.2021 за № 49583, про надходження 05.09.2021 повідомлення про смерть ОСОБА_16 в Черкаській обласній дитячій лікарні, куди був доставлений 24.08.2021 з травмою голови (Том 1 а.м.к.п. 55);

- даними протоколу огляду місця події від 05.09.2021 із фототаблицями до нього, під час якого оглянуто труп ОСОБА_16 в приміщенні КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» (Том 1 а.м.к.п. 56-66);

- даними протоколу огляду трупа ОСОБА_16 від 06.09.2021, в ході якого за участю судово-медичного експерта детально оглянуто труп ОСОБА_16 та зафіксовано численні тілесні ушкодження, у тому числі в області голови (Том 67-70);

- даними висновку судово-медичного експерта № 02-01/701 від 06.10.2021 за результатами проведеної судово - медичної експертизи ОСОБА_16 , відповідно якого:

1.2.3.4. У малолітнього ОСОБА_16 мали місце ушкодження: садна, синці та рани на голові, тулубі та кінцівках, які виникли від дії тупих предметів, в термін до 4-7 діб до моменту проведення огляду та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

Також, згідно медичної документації, у малолітнього ОСОБА_16 мала місце черепно- мозкова травма у вигляді забою головного мозку та крововиливу під тверду мозкову оболонку, яка виникла від дії тупого/тупих предмета/предметів та відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Достовірно визначити давність утворення вказаної черепно-мозкової травми не представляється можливим у зв`язку із відсутністю об`єктивних судово-медичних даних.

5. Виключається ймовірність отримання вищеописаних тілесних ушкоджень внаслідок само ушкоджень, в результаті падіння з положення стоячи, падаючи на площину чи виступаючу поверхню.

6. Не виключається можливість отримання виявленої черепно-мозкової травми внаслідок падіння з висоти 2 (двох) метрів.

7. При судово-медичній експертизі виявлено рану в ділянці лівої вушної раковини, рану на нижній губі, рани в ділянці статевого члена, які могли утворитись від дії зубів тварин.

8. Виключається можливість отримання вищеописаних синців, саден та ран від тушіння об тіло недопалків, дії електричного струму, отруєння, в зв`язку з відсутністю судово-медичних даних.

9. Не виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень, окрім ран вигляді лівої вушної раковини, нижньої губи та статевого члена, від ударів рук та ніг.

10. Виключається можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень від дії високої чи низької температури.

11. Виключається можливість отримання виявлених тілесних ушкоджень від його власного розчухування та дертя внаслідок інфекційних хвороб чи з інших причин. (Том 1 а.м.к.п. 72-84);

- даними висновоку судово-медичного експерта № 03-01/918 від 06.09.2021 за результатами проведеної судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_16 , відповідно до якого:

На підставі проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3, даних судово-медичної експертизи гістологічних препаратів, відомих обставин справи та у зв`язку з поставленими питаннями експерт приходить до наступного:

1.Причиною смерті є черепно-мозкова травма у вигляді забоїв головного мозку, крововиливів під оболонки головного мозку, що ускладнилась розвитком синдрому поліорганної недостатності. Згідно даних медичної картки № 6005 смерть настала 05.09.2021 року в 18.10 год, що не суперечить результатам судово-медичної експертизи трупа.

2.4. При судово-медичній експертизі трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, крововиливів під оболонки головного мозку, крововиливів в м`які тканини голови з внутрішнього боку, синця в лівій лобній ділянці, садна в лівій тім`яній ділянці, синця на верхній повіці лівого ока, садна лівій виличній ділянці, садна на підборідді по центру, садна на нижній щелепі справа, садна на нижній щелепі зліва, садна на правій вушній раковині; рана з дефектом м`яких тканини на завитку лівої вушної раковини, рана з дефектом м`яких тканин на нижній губі, садно в лівій підключичній ділянці, садна на передній поверхні правої половини грудної клітки, садно на лівій боковій поверхні грудної клітки, садна на крайній плоті статевого члену, садно на тильній поверхні лівої кисті, садно на передній поверхні лівого колінного суглобу, садно на передній поверхні правого колінного суглобу, садно на передній поверхні верхньої третин правої гомілки, садна на правій задньо-боковій поверхні правого стегна, синець та садно правій лопатковій ділянці з переходом в праве надпліччя. Вказані ушкодження виникли: внаслідок дії тупих предметів. Черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Рана з дефектом м`яких тканини на завитку лівої вушної раковини, рана з дефектом м`яких тканин на нижній губі, садно в лівій підключичній ділянці, садна на передній поверхні правої половини грудної клітки, садно на лівій боковій поверхні грудної клітки, садна на крайній плоті статевого члену, садно на тильній поверхні лівої кисті, садно на передній поверхні лівого колінного суглобу, садно на передній поверхні правого колінного суглобу, садно на передній поверхні верхньої третині правої гомілки, садна на правій задньо-боковій поверхні правого стегна, синець та садно на правій лопатковій ділянці з переходом в праве надпліччя носять ознаки легких тілесних ушкоджень, і небезпечними для життя не являються. Окрім цього виявлено крапкові рани в правій підключичній ділянці, крапкова рана на правому передпліччі, рубець в ділянці тіла грудини, які є слідами медичних маніпуляцій.

3.5. Враховуючи результати судово-медичної експертизи гістологічних препаратів та даних медичної картки № 6005, а саме: некротичні зміни м`яких мозкових оболонок та речовини головного мозку, садна з крововиливами з утворенням некротичного детриту в м`яких тканинах гіподерми (формування абсцесу), з вираженою позасудинною клітинною реакцією та ознаками перифокальної організації, виявлені тілесні ушкодження могли виникнути не менш, як 8 діб до моменту експертизи трупа в морзі. Дані терміни визначення давності смерті є орієнтовними в зв`язку з тривалим перебуванням померлого в стаціонарі в умовах інтенсивної терапії.

6. Виключається ймовірність отримання вищеописаних тілесних і ушкоджень внаслідок самоушкоджень в результаті падіння з положення стоячи, падаючи на площину чи виступаючу поверхню.

7.8. При судово-медичній експертизі трупа виявлені рана з дефектом м`яких тканини на завитку лівої вушної раковини, рана з дефектом м`яких тканин на нижній губі, які могли утворитись від укусів тварин. Не виключається можливість отримання черепно-мозкової травми внаслідок падіння з висоти 2 (двох) метрів.

9. Виключається можливість отримання вищеописаних тілесних ушкоджень від тушіння об тіло недопалків, дії електричного струму, отруєння в зв`язку з відсутністю судово-медичних даних.

10. Малоймовірна можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень від ударів рук та ніг.

11. Виключається можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень від дії високої чи низької температури.

12. Виключається можливість отримання виявлених тілесних ушкоджень від його власного розчухування та тертя внаслідок інфекційних хвороб чи з інших причин.

13. Згідно даних судово-медичної експертизи гістологічних препаратів, в саднах виявлено крововиливи з утворенням некротичного детриту в м`яких тканинах гіподерми (формування абсцесу), а також виявлено гнійну інтерстиційну пневмонію, що говорить про наявність запалення шкіри та легень інфекційного походження.

14. Не виключається ймовірність потерпілого самостійно пересуватись після отримання вищеописаних тілесних ушкоджень при умові перебування у свідомості. Встановити чи перебував потерпілий ОСОБА_16 після спричинення черепно-мозкової травми у свідомості неможливо, оскільки відсутні морфологічні критерії (макро- та мікроскопічні) для вирішення цього питання. При спричинені решти ушкоджень втрати свідомості не могло бути.

15. Встановити, чи можливо б було уникнути тяжких наслідків, врятувати життя потерпілого, в разі своєчасного звернення до лікарні для надання кваліфікованої медичної допомоги, після отриманих травм потерпілим неможливо в зв`язку з відсутністю судово-медичних даних (не встановлена точна дата виникнення черепно-мозкової травми).

16. Правильність надання лікування в умовах стаціонарного лікування в Черкаській дитячій обласній лікарні входить в компетенцію комісійної судово-медичної експертизи (Том1 а.м.к.п. 85-92);

- даними комісійної судово-медичної експертизи (експертиза за матеріалами справи) №04-01/34 від 29.11.2021 по матеріалах кримінального провадження № 0002304 та медичних документах на ім`я ОСОБА_16 , відповідно до якої медична допомога ОСОБА_16 лікарями КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради надавалась вірно згідно чинним уніфікованим клінічним протоколам, затверджених наказом № 320 від 17.06.2008 МОЗ України Том 1 (а.м.к.п.93-132);

- даними висновку експерта № СЕ - 19/124-21/10798-БД від 07.10.2021 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого на представленій на дослідження підковдрі, вилученій 24.08.2021 з місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з дивану, розташованому у вказаному будинку, на якому, зі слів мешканців житла, проживав і спав ОСОБА_16 , виявлено кров людини (Том 1 а.м.к.п. 133-138);

- даними висновку експерта № 05-1-08/321 від 12.11.2021 про встановлення групової приналежності крові ОСОБА_16 , що відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВО (том 1 а.м.к.п. 140-141);

- даними висновку № 05-1-08/320 від 02.11.2021, відповідно до якої домішка крові трупа ОСОБА_16 в слідах крові людини на підковдрі, вилученій з місця події, не виключається, що також підтверджує проживання ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у їх будинку по АДРЕСА_1 (Том 1 а.м.к.п. 142-148);

- даними висновку судово-психіатричного експерта № 179 від 24.12.2021 за результатами експертизи ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_7 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і у теперішній час також не страждає. У період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, може приймати участь у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує Том 1 а.м.к.п. 143-145);

- даними висновку судово-психіатричного експерта № 180 від 24.12.2021 за результатами експертизи ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 в період інкримінованих їй діянь на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждала і в даний час також не страждає. Іспитована у період часу, до якого відносяться інкриміновані їй діяння, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час вона також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, може приймати участь у судових засіданнях. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Том 1 а.м.к.п. 146-148);

- даними заяви ОСОБА_59 про надання для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0002304 відеозаписів з камер відеонагляду, розташованих на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , розтавшованим поряд із домоволодінням обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (Том 2 а.м.к.п. 1);

- даними протоколу огляду предметів (перегляду відеозаписів) з фотозображеннями до нього від 26.10.2021 року (Том 2 а.м.к.п. 2-66);

- даними протоколу огляду предметів (перегляду відеозаписів) з фотозображеннями до нього від 27.10.2021 року (Том 2 а.м.к.п. 67-115);

- даними протоколу огляду предметів (перегляду відеозаписів) з фотозображеннями до нього від 28.10.2021 року (Том 2 а.м.к.п. 116-172);

- даними протоколу огляду предметів (перегляду відеозаписів) від 26.10.2021 року (Том 2 а.м.к.п. 173-194).

Судом з`ясовано, що відеофікасація відеозаписів, яка була надана ОСОБА_59 проводилась у період із 21.08.2021 по 24.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 та поряд з територією домоволодіння за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_6 від 26.10.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 30.10.2021 із фотозображеннями, виготовленими під час їх перегляду. Як вбачається з виготовлених за результатами перегляду вказаних відеозаписів протоколів їх огляду та долучених до них фотозображень, на них зафіксовані дані, що на території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у період 21-24 серпня 2021 року перебував обвинувачений ОСОБА_7 , а саме, зафіксовано, що ОСОБА_7 заходить на територію домоволодіння, виходить за межі домоволодіння, а також пересувається по її території. Факту, як ОСОБА_7 заходить всередину будинку АДРЕСА_1 , тим паче в квартиру АДРЕСА_6 на відеозаписах та фотознімках не зафіксовано.

- даними протоколу огляду місця події від 12.11.2021, яким зафіксовано наявність камери спостереження на будинку по АДРЕСА_7 , котра частково фіксує ділянку території, розміщену перед парканом зеленого кольору з жовтими вставками, що знаходиться перед будинком АДРЕСА_1 - за місцем проживання ОСОБА_7 ;

- даними свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , видане 12.08.2017 Придніпровським районним у м. Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, згідно якого ОСОБА_16 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджує його малолітній, а саме 7 - річний вік на час події, та його матір`ю являється ОСОБА_12 .

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України не знайшла свого підтвердження здобутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, а тому є недоведеною.

Так, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 1.2 ч. 1ст. 284 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Для визнання в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, суду необхідне було встановлення в його діях всіх ознак складу вказаного кримінального правопорушення.

Суд, з урахуванням досліджених в ході судового засідання доказів і матеріалів кримінального провадження вважає, що слідством не доведена наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Суспільна небезпека кримінального правопорушення, передбаченого статтею 135 КК України, полягає у тому, що людина, яка має можливість надати допомогу іншій людині і тим самим врятувати її від смерті або настання інших тяжких наслідків, не робить цього, що свідчить про низькі моральні якості цієї особи. Злочинність такої бездіяльності підвищується, якщо особа сама поставила іншу особу в небезпечний для життя стан або причетна до події, через яку особа опинилася в такому стані.

За змістом статті 135 КК України поставлення в небезпеку виступає як основа для виникнення спеціального обов`язку надати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані.

Об`єктивна сторона залишення в небезпеці характеризується двома видами злочинної бездіяльності: 1) бездіяльність-невтручання, що полягає у невиконанні особою обов`язку щодо надання необхідної допомоги потерпілому, який перебуває у небезпечному для життя стані й позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, коли небезпека виникла незалежно від суб`єкта цього злочину; 2) змішана бездіяльність - бездіяльність щодо надання допомоги потерпілому особою, яка сама поставила його в небезпечний для життя стан.

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), яку вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах. Бездіяльність за своїми соціальними та юридичними властивостями тотожна діянню, тобто вона суспільно небезпечна і протиправна, є свідомим і вольовим актом поведінки людини.

Кримінальна відповідальність за злочинну бездіяльність настає лише за таких умов:

а) на особу було покладено спеціальний обов`язок вчинити активні дії, якими було б відвернене настання суспільно небезпечного наслідку;

б) у особи була реальна можливість у даній конкретній ситуації вчинити відповідні активні дії і запобігти настанню суспільно небезпечних наслідків.

Обов`язок вчинити певні дії (діяти певним чином) може випливати з різних підстав: із закону або з іншого нормативного акта; із професійних або службових функцій особи; із договору; із родинних відносин; із попередньої поведінки особи, якщо вона своїми діями створює небезпеку для іншої особи і внаслідок цього зобов`язана надати їй допомогу.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 135 КК України, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб' єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю).

Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого статтею 135 КК України, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього злочину можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають.

Моментом закінчення злочину є ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Варто зазначити, що для кваліфікації злочину не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, несе відповідальність за статтею 135 КК України. Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці.

Суспільна небезпека цього злочину полягає в поширенні аморальної поведінки, змістом якої є неповага до права людини на життя і безпеку, нехтування моральними і правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані.

Особа, яка постраждала від цього злочину, характеризується сукупністю двох ознак. Так, вона: а) перебуває в небезпечному для життя стані; б) позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану.

Як вбачається ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що 29.07.2021, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за їх згодою їхнім сином ОСОБА_15 - вітчимом дитини тимчасово був переданий на піклування малолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно з вказаного часу до 24.08.2021 малолітній ОСОБА_16 проживав разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на території домоволодіння за вищевказаною адресою.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вони несуть відповідальність за розвиток, виховання, догляд, утримання, лікування малолітнього ОСОБА_16 , будучи зобов`язаними піклуватися про його здоров`я, фізичний, розвиток, створювати належні умови для догляду, залишили малолітнього ОСОБА_16 без нагляду, не забезпечили безпеку за місцем його перебування, та в подальшому залишили в небезпеці, що спричинило його смерть.

Як з`ясовано в судовому засіданні, при допиті потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 останні стверджували, що малолітнього ОСОБА_16 вони залишили на піклування безпосередньо обвинуваченій ОСОБА_6 , яка проживала за адресою АДРЕСА_1 . Саме ОСОБА_6 повинна була здійснювати належний догляд за малолітнім ОСОБА_16 . В судовому засіданні потерпілі повідомили, що ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 не проживав, а іноді туди приходив та приносив продукти харчування.

Таким чином, малолітній ОСОБА_16 був залишений на піклування та відповідного догляду, саме ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_6 несла відповідальність за малолітнього ОСОБА_16 та була зобов`язаною піклуватися про його здоров`я, фізичний, розвиток, створювати належні умови для догляду.

Твердження сторони обвинувачення про обізнаність ОСОБА_7 про перебування малолітнього ОСОБА_16 у небезпечному для життя стані спростовується також наступними доказами.

На відеозаписі, який доданий до протоколу огляду місця події від 25.08.2021, проведеного на території домоволодіння по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оглянута кімната, в якій перебував малолітній ОСОБА_16 . На вказаному відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_7 зазначає, що він за адресою АДРЕСА_1 не ночує та за вказаною адресою не проживає.

Як вбачається даних протоколів огляду наданих ОСОБА_59 відеозаписів, відповідно до яких відеофіксація проводилась у період із 21.08.2021 по 24.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 та поряд з територією домоволодіння від 26.10.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 30.10.2021 із фотозображеннями, виготовленими під час їх перегляду, на них зафіксовані дії обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме як останній заходить, ходить по двору та виходить за межі двору домоволодіння по АДРЕСА_1 . Моменту, як обвинувачений, ОСОБА_7 , заходить саме до квартири АДРЕСА_1 не зафіксовано, тому дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які зафіксовані на відеозаписах та фотозображеннях не підтверджують факт проживання ОСОБА_7 за вищезазначеною адресою. Сам факт перебування ОСОБА_7 нетривалий час на подвір`ї вказаного домоволодіння, підтверджує покази потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 не проживав, а приносив туди продукти харчування.

Крім того, відповідно до характеристики за місцем проживання від 20.01.2022 року, яка знаходиться на а.м.к.п. 175 том 1 (судової справи), ОСОБА_7 періодично з 2019 року по вересень 2021 року проживав із своєю матір`ю ОСОБА_62 за адресою: АДРЕСА_2 . За період проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, з сусідами не конфліктував, завжди доброзичливий, вічливий, відзивчивий, завжди готовий надати допомогу сусідам та іншим мешканцям будинку, конфліктних ситуацій не створює, за свідченнями сусідів працьовитий, товариський, толерантний. У побуті доброзичливий і чуйний, підтримує добрі стосунки з сусідами.

Відповідно до заяви мешканців будинку АДРЕСА_8 : ОСОБА_63 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Станом на 21.01.2022 року ОСОБА_64 має похилий вік 80 років і потребує сторонньої допомоги (сходити у магазин, аптеку, прибрати у квартирі, приготувати їсти). З 2019 року з нею періодично проживав ОСОБА_7 (Том 1 а.м.с.п.177 судової справи).

Свідки ОСОБА_65 , ОСОБА_48 в судовому засіданні пояснили, що коли прибули на виклик, який надійшов до станції швидкої медичної допомоги, за адресою: АДРЕСА_1 до малолітнього ОСОБА_16 , за вказаною адресою вони бачили тільки обвинувачену ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 за вказаною адресою вони не бачили.

До показів свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_52 суд відноситься критично, так як останні в судовому засіданні лише підтвердили факт, що бачили ОСОБА_7 у дворі домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_9 , чули розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 між собою. Факт перебування ОСОБА_7 саме в квартирі АДРЕСА_1 вони не підтвердили.

Твердження сторони обвинувачення, що при проведенні першочергових після події слідчих дій - оглядів місця події за адресою - АДРЕСА_1 обвинувачений ОСОБА_7 був присутній, як власник (користувач) вказаного домоволодіння, що підтверджується змістом протоколів зазначених слідчих дій від 24.08.2021, 25.08.2021., та те що, при проведенні огляду місця події 24.08.2021 на території указаного домоволодіння ОСОБА_7 слідчому надано власноручно напису заяву, згідно якої він проживає за вказаною адресою - АДРЕСА_1 , суд не бере до уваги, так як ОСОБА_7 був присутнім при проведенні вказаних слідчих дій, як власник квартири АДРЕСА_1 .

В матеріалах кримінального провадження відсутня заява, яка надана ОСОБА_7 , як власника житла, про те, що він не заперечує проти проведення слідчих дій за вказаною адресою та в якій зазначено місце проживання ОСОБА_7 .

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 не являється суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України так як на нього первісно не були покладені зобов`язання щодо піклування про стан здоров`я малолітнього ОСОБА_16 , його фізичний, розвиток, створювання належних умов для догляду.

ОСОБА_7 не залишав малолітнього ОСОБА_16 без нагляду та не міг забезпечувати безпеку за місцем його перебування, а саме за адресою АДРЕСА_1 в зв`язку з тим, що сам ОСОБА_69 за вказаною адресою не проживав, постійно проживав у вказаний період часу за адресою: АДРЕСА_8 та не міг знати, що малолітній ОСОБА_16 за вказаною адресою перебуває в безпорадному стані та потребує невідкладної кваліфікованої медичної допомоги.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та виправдати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Невизнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене, не відповідають об`єктивним обставинам та спростовуються доказами по справі, зібраним на досудовому слідстві, та дослідженими в ході судового розгляду, а саме: показами потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 про те, що вони передали малолітнього ОСОБА_16 в кінці липня 2021 року для відповідного догляду та піклування безпосередньо обвинуваченій ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .

Показами свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_48 - медичних працівників КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», які в судовому засіданні пояснили, що коли вони прибули на виклик до малолітнього ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 , їм хвіртку відчинила ОСОБА_6 . Малолітній ОСОБА_16 перебував вкрай тяжкому стані, на ньому мали місце тілесні ушкодження, які по тривалості виникнення були і старими і такими, які виникли за декілька днів до виклику швидкої медичної допомоги. Також вони підтвердили пасивність в поведінці ОСОБА_6 , її байдужість до того, що відбувається. ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 вони не бачили.

Показами свідків ОСОБА_51 , ОСОБА_50 , ОСОБА_70 - медичних працівників КНП «Черкаська дитяча обласна лікарня», які в судовому засіданні пояснили, що малолітній ОСОБА_16 був доставлений до дитячої лікарні вкрай тяжкому стані, без свідомості, були гематоми. Травми, які були у ОСОБА_16 були і застарілими, і такими, які могли виникнути за 1-2 дня до того, як викликали працівників швидкої медичної допомоги. На час поступлення дитини до стаціонару, у нього були явні ознаки перебування його у небезпечному для життя стані через наявні тілесні ушкодження.

Даними картки виклику швидкої медичної допомоги № 462 від 24.08.2021, у якій зафіксовано дані про дату та час прийому виклику швидкої медичної допомоги до ОСОБА_16 , а саме: виклик здійснений вечірній час 24.08.2021, привід до виклику - травма голови;

Даними карти виїзду швидкої медичної допомоги від 24.08.2021 до малолітнього ОСОБА_16 , де зафіксовано склад медичних працівників, які здійснювали виїзд, важкість стану дитини на час прибуття медиків. Також ОСОБА_6 повідомила дані про факт травмування, а саме падіння дитини 22.08.2021;

Даними диску із звукозаписом виклику швидкої медичної допомоги, де зафіксовано зміст повідомлення ОСОБА_6 до станції швидкої медичної допомоги з приводу травмування ОСОБА_16 та протоколом його огляду від 25.01.2022, у якому зафіксовано зміст повідомлення ОСОБА_6 під час виклику швидкої медичної допомоги малолітньому ОСОБА_16 та дані про причину, обставини здійснення вказаного виклику, а саме ОСОБА_6 повідомила диспетчера швидкої медичної допомоги на початку розмови про наявність у дитини - ОСОБА_16 черепно- мозкової травми із зазначенням її явних проявів та симптомів у вигляді синця на оці, набряку голови, не вживання упродовж 3 днів їжі та перебування дитини без свідомості, а також про відомі ОСОБА_6 випадки частого падіння дитини на території приватного сектору за місцем проживання.

Суд вважає, що зазначена медична документація, а також звукозапис здійснення ОСОБА_6 виклику швидкої медичної допомоги до малолітнього ОСОБА_16 свідчать про обізнаність ОСОБА_6 із фактом травмування ОСОБА_16 голови та отримання струсу головного мозку.

Таким чином, з огляду наявності очевидних ознак травмування малолітнього ОСОБА_16 та характеру травми у вигляді численних ушкоджень., вони не могли бути не помічені ОСОБА_6 , яка спільно проживала з ним в одному будинку та здійснювала його догляд, що вказує на обізнаність ОСОБА_6 про цей факт.

Також вина ОСОБА_6 підтверджується висновоком судово-медичного експерта № 02-01/701 від 06.10.2021 за результатами проведеної судово - медичної експертизи ОСОБА_16 ; висновоком судово-медичного експерта № 03-01/918 від 06.09.2021 за результатами проведеної судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_16 ; висновоком комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/34 від 29.11.2021 по матеріалах кримінального провадження № 0002304 та медичних документах на ім`я ОСОБА_16 .

Відповідно до висновків вказаних експертиз, причиною смерті ОСОБА_16 є черепно-мозкова травма, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, у вигляді численних ушкоджень, а саме - забою головного мозку, крововиливів під оболонки головного мозку крововиливів в м`які тканини голови з внутрішнього боку, синця в лівій лобній ділянці, садна в лівій тім`яній ділянці, синця на верхній повіці лівого ока, садна в лівій виличній ділянці, садна на підборідді по центру, садна на нижній щелепі справа, садна на нижній щелепі зліва, садна на правій вушній раковині. Можливість виникнення тілесних ушкоджень 22.08.2021 не виключається. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи дитина - ОСОБА_16 поступила до стаціонару без свідомості, у вкрай тяжкому стані, що є наслідком виявленої у нього черепно-мозкової травми; більш раннє звернення за медичною допомогою могло збільшити ймовірність збереження життя ОСОБА_16 .

Відповідно до висновків комісійної судово-медичної експертизи висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) №04-01/34 від 29.11.2021 по матеріалах кримінального провадження № 0002304 та медичних документах на ім`я ОСОБА_16 медична допомога ОСОБА_16 лікарями КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради надавалась вірно згідно чинним уніфікованим клінічним протоколам, затверджених наказом № 320 від 17.06.2008 МОЗ України.

Як вбачається з висновку експерта № 05-1-08/320 від 02.11.2021, згідно якого домішка крові трупа ОСОБА_16 в слідах крові людини на підковдрі, вилученій з місця події, не виключається, що також підтверджує проживання ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_6 у будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 180 від 24.12.2021, ОСОБА_6 в період інкримінованих їй діянь на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждала і в даний час також не страждає. Іспитована у період часу, до якого відносяться інкриміновані їй діяння, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час вона також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, може приймати участь у судових засіданнях. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що огляд місця події від 24.08.2021 року проведений незаконно, без її згоди та вилучено багато речей без складання відповідних документів, спростовуються даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 24.08.2021 року, відповідно до якого слідчий СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_71 , в присутності понятих ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , за участю власника приміщення - ОСОБА_7 провели огляд будинку АДРЕСА_1 . В протоколі зазначено, що в процесі проведення огляду із місця скоєння кримінального правопорушення у встановленому законом порядку вилучено: (далі йде перелік речей). Далі йде графа: На цьому проведення огляду завершено. Протокол прочитаний слідчим вголос, записано вірно, заяв та зауважень не поступило, після чого наявні підписи: ОСОБА_7 , спеціаліста ОСОБА_74 та понятих.

Що стосується показів обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що проведення слідчої дії, а саме огляду місця події від 25.09.201 року було проведено з порушеннями та складений протокол огляду місця події від 25.08.2021 року з порушеннями, а саме, що в протоколі не вірно зазначена година проведення огляду та те, що в ході проведення огляду були вилучені речі, без оформлення відповідних документів, суд зазначає наступне.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 25.09.2021 року огляд розпочато о 09 годині 09 хвилин. Огляд закінчено о 10 год. 50 хвилин. Час проведення слідчої дії підтверджується відеозаписом, який доданий вказаного протоколу та який досліджений в судовому засіданні.

В протоколі огляду місця події від 25.08.2021 року, зазначено, що огляд проводився слідчим, в присутності спеціаліста, двох понятих та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Предметом огляду являється територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В протоколі зазначені зауваження ОСОБА_6 щодо того, що на її думку був проведений огляд в приміщеннях, які не стосуються кримінального провадження, інших зауважень щодо проведення слідчої дії не надійшло, зауважень, щодо вилучення речей.

Щодо пояснень в судових дебатах ОСОБА_6 про нанесення їй тілесних ушкоджень працівниками СІЗО м. Черкаси та особами, які перебували з нею в одному приміщенні в СІЗО м. Черкаси з ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови від 18.10.2022 про закриття кримінального провадження №0000020 від 22.03.2022 року встановлено що кримінальне провадження розпочато за фактом перевищення службових повноважень працівниками ДУ «Черкаській слідчий ізолятор» відносно ув`язненої ОСОБА_6 . Проведеним досудовим розслідуванням не було здобуто достатньо об`єктивних даних, які б вказували на перевищення влади або службових повноважень з боку працівників ДУ «Черкаській слідчий ізолятор», оскільки вказаний факт не підтверджується матеріалам досудового розслідування, тому кримінальне провадження № №0000020 від 22.03.2022 року закрито, на підставі ст.284 ч. 1 п. 2 КПК України - встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Відповідно до листа №5/556/Дс від 08.02.2022 ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», адресований слідчому СУ ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанту поліції ОСОБА_18 , інформації про можливе травмування 29.01.2022 року у камері СІЗО взятої під варту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністрації державної установи «Черкаській слідчий ізолятор» від неї або інших осіб не надходило. Скарг з даного приводу або по аналогічним фактам від ОСОБА_6 не було.

Щодо порушень при проведенні обшуку 28.08.2021 року, а саме те, що обшук проведений без згоди ОСОБА_7 та без її згоди, також те, що в протоколі зазначений не вірний час проведення обшуку суд зазначає наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.08.2021 року був наданий дозвіл на проведення обшуку будинків, земельної ділянки, будівель та споруд, погребів, сараїв-гаражів за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання можливого знаряддя спричинення неповнолітньому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесних ушкоджень, речей та предметів, на поверхні яких могли залишитися сліди крові неповнолітнього ОСОБА_16 , інших слідів біологічного походження, що мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду.

Відповідно до протоколу обшуку від 28.08.2021 року обшук проводився у присутності ОСОБА_6 , зауважень щодо про проведення обшуку від ОСОБА_16 не надходило.

Згідно відеозапису, який доданий до протоколу обшуку від 28.08.201 року, час, зазначений в протоколі обшуку відповідає даними, зафіксованим на відеозапису, а саме: Розпочато: о 15 год. 05 хв. Закінчено: о 16 год. 01 хв.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача, про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» - кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається не винуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» встановлено, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

На підставі викладеного, оцінивши сукупність наведених доказів приходить до висновку, про необхідність постановлення відносно ОСОБА_7 виправдувального вироку, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_6 за ст. 135 ч. 3 КК України доведеною повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за:

- ч. 3 ст. 135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, та інший безпорадний стан, коли той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило смерть особи.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, особи обвинуваченої ОСОБА_6 , яка на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимою, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , передбачені ст. 66 КК України - судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , передбачені п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України є - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані та щодо малолітньої дитини.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 призначається відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з додержанням вимог ст. 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винної та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 14.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимої, враховуючи досудову доповідь Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області та враховуючи ставлення обвинуваченої до вчиненого злочину, невизнання вини, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Потерпілою ОСОБА_17 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням по 1 000 000,00 грн. з кожного. В обґрунтування позовних вимог потерпіла ОСОБА_17 просить суд врахувати ступінь її страждань та переживань у зв`язку із втратою онука ОСОБА_16 , що вона пережила та продовжує переживати надзвичайно сильний психологічний та емоційний стрес. Від цього порушені її звичайні життєві зв`язки, налагоджений роками життєвий уклад. Вона доволі часто відчуває погіршення стану здоров`я, напади депресії.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Враховуючи, що ОСОБА_17 являється бабусею померлого ОСОБА_16 та не відноситься до категорії тих осіб яким відшкодовується моральна шкода завдана смертю фізичної особи, суд вважає що в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування складають 16435 грн. 59 коп. і підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_6 .

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.10.2021 року., а саме: з мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 - Xiomi Redmi M1908C316; з мобільного телефону, що належить ОСОБА_7 - IPhone 5.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Виправдати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України та призначити покарання за ст. 135 ч. 3 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попереднім - домашній арешт.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою застосувати з моменту набрання вироком законної сили.

По набуттю вироком чинності, звернути вирок до виконання.

Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, зарахувавши в термін відбутого покарання термін перебування ОСОБА_6 під вартою з 31.08.2021 року по 22.07.2022 року включно.

Скасувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який застосований до ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 16 435 (шістнадцять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривен 59 копійок. Кошти перерахувати на рахунок: UA0023759, отримувач платежу - ГУК у Черкаській обл. /тг м. Черкаси / 24060300, Код ЄДРПОУ отримувача - 37930566, Код банку отримувача (МФО) - 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

В задоволенні позовних вимог потерпілої ОСОБА_17 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушенням - відмовити.

Скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.10.2021 року., а саме: з мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 - Xiomi Redmi M1908C316; з мобільного телефону, що належить ОСОБА_7 - IPhone 5.

Речові докази:

-два оптичні диски з інформацією мобільних операторів «Київстар» та «Лайфселл», медична карта стаціонарного хворого №6005 на ім`я ОСОБА_16 , дитяча медична карта ОСОБА_16 , відеоносії з відеозаписом з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за період часу з 21.08 по 24.08.2021, оптичний диск з звукозаписом виклику ШМД, які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах провадження;

-підодіяльник; штани; штани з плямами речовини бурого кольору; майка; шорти; три пари капців; дві простині; кофта, які передані до камери речових доказів ЧРУП ГУНП в Черкаській області - знищити;

-мобільний телефонIPhone 5, який переданий на зберігання до камери речових доказів ЧРУП ГУНП в Черкаській області - повернути за належністю ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон Xiomi Redmi M1908C316, який переданий на зберігання до камери речових доказів ЧРУП ГУНП в Черкаській області - повернути за належністю ОСОБА_6 .

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: