Справа № 724/2857/23
Провадження № 1-кп/724/27/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині кримінальне провадження № 0000237 від 07.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, тимчасово не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, інвалідом не являється, уродженця с. Ворничани, Хотинського району, Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.06.2023 року Кам`янець-Подільським районним судом Хмельницької області, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік;

-07.11.2023 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 289 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вироком Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2024 року вирок Хотинського районного суду від 07.11.2023 року, щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання, скасований, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 20.06.2023 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років і 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин:

Так, 06 червня 2023 року, в вечірню пору доби, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 побачивши в кімнаті житлового будинку мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» А04е переслідуючи раптово виниклу корисливу мету спрямовану на викрадення чужого майна, впевнившись, що його злочинних дій ніхто не викриває, діючи умисно, усвідомлюючи значення своїх дій повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» А04е, ринкова вартість якого, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи станом на 06.06.2023 року, становить 3936,35 гривень, із карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» вартістю 150 гривень, на якій кошти були відсутні, а всього своїми діями завдав збитків потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму4086,35 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушені визнав повністю та пояснив суду, що 06 червня 2023 року, близько 18-00 години, він перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 побачивши в кімнаті житлового будинку мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» А04е, вирішив його викрасти, після чого даний телефон він здав у ломбард, кошти витратив, просить суворо не карати, шкоду обіцяє відшкодувавти потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, просить призначити покрання обвинуваченому на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд визнає необхідним допитати обвинуваченого, та дослідити матеріали справи, а саме довідку про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/126-23/8620-ТВ від 12.10.2023 року в кримінальному провадженні, висновок експерта № СЕ-19/126-23/8620-ТВ від 12.10.2023 року, характеризуючі дані.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, а саме довідку про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/126-23/8620-ТВ від 12.10.2023 року в кримінальному провадженні, висновок експерта № СЕ-19/126-23/8620-ТВ від 12.10.2023 року, характеризуючі дані, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно в умовах воєнного стану, кваліфіковані вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , проживає з дідусем, умови проживання задовільні, проблем з місцем проживання немає, офіційно не працевлаштований, не одружений, має середньо-спеціальну освіту, за фахом тракторист та автомеханік. За місцем проживання, згідно характеристики Хотинської міської ради Чернівецької області характеризується з позитивної сторони, характером спокійний, спиртними напоями не зловживає, суспільний порядок на території села не порушує, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Згідно характеристики з Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» ув`язнений ОСОБА_4 перебуває у державній установі з 22.08.2023 року, порушень вимог режиму не допускав, стягнень та заохочень немає, з іншими ув`язненими вживається, конфліктних ситуацій не створює, за характером спокійний, врівноважений. Раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий. Загальний ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) - середній. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становити високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Крім того, на думку Дністровського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, їх наслідків, особу обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також враховуючи думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляла, просить призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому з метою його виправлення та з метою попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в розмірі наближеному до мінімальних меж, встановлених в санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 21 липня 2023 року.

Кримінальне правопорушення, викладене в описовій частині даного вироку ОСОБА_4 вчинив 06.06.2023 року, тобто до постановлення вироку Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 20.06.2023 року, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1 - 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З вищевказаних положень закону вбачається, що при призначенні покарання на підставі ст.70 КК України до обвинуваченого застосовується принцип призначення покарань шляхом їх повного або часткового складання, чи шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, як роз`яснила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 25.06.2018 (справі №511/37/16-к) правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вироком Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2024 року вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано, визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Кам`янець Подільського місьрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В решті вирок залишено без змін.

Кримінальне правопорушення в даному провадженні ОСОБА_4 вчинив 06.06.2023, тобто до ухвалення вироку Кам`янець Подільським районним судом Хмельницької області від 20 червня 2023 року.

За таких обстави суд приходить до висновку, що в даному випадку при призначенні обвинуваченому остаточного до відбування покарання слід застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в повному об`ємі на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати термін попереднього ув`язнення.

Таким чином, підлягає зарахуванню в строк попереднього ув`язнення з 13.06.2023 року по 20.06.2023 року включно, з 02.07.2023 року по 04.07.2023 року включно та з 21.08.2023 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід відраховувати з часу затримання - з 21 серпня 2023 року, про що зазначено у вироку Хотинського районного суду Чернівецької області від 07.11.2023 року (Справа № 724/2047/23).

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати винуватим ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області від 01 лютого 2024 року за ч.2 ст.289 КК України та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді: 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання 21 серпня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з: 13.06.2023 року по 20.06.2023 року включно, з 02.07.2023 року по 04.07.2023 року включно та з 21.08.2023 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/126-23/8620-ТВ від 12.10.2023 року на суму 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_6 СКРИПНИК