Провадження № 1-кс/686/8290/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львів, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із вищою освітою, розлученої, не працюючої, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0000042,

встановив:

27.09.2023 р. старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із заступником керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «на початку серпня 2023 року (точний час та місце досудовим розслідування на даний час не встановлено) ОСОБА_6 , будучи присутньою під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про бажання ОСОБА_7 виїхати за межі України, щоб зустрітись та побачити свою доньку та дружину, маючи зв`язки у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, 17.08.2023 року близько 13 год. 00 хв. відправила ОСОБА_7 повідомлення у месенджері Viber, вказавши, що вона знає про термінове його бажання побачити доньку та, що вона може йому у цьому допомогти, при цьому вказала, що спілкування має відбуватись лише через додаток «Signal».

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зателефонувала у додатку «Signal» до ОСОБА_7 та повідомила, що вона може допомогти йому виїхати за межі України та для цього ОСОБА_7 має надати їй копію паспорту громадянина України та військовий квиток, вказані документи будуть направлені нею до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перереєстрації ОСОБА_7 із ІНФОРМАЦІЯ_3 та постановки його на облік у одному з ІНФОРМАЦІЯ_4 , де, у подальшому, ОСОБА_7 буде визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку.

Разом з тим, документи щодо можливості виїзду ОСОБА_7 за межі України, визнання його непридатним до військової служби та зняття його з військового обліку, будуть надані йому за умови передачі їй неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США, а у іншому випадку прийняття рішення про визнання його непридатним до військової служби та зняття його з обліку прийнято не буде, на що ОСОБА_7 вимушено погодився, однак, повідомив, що такої суми коштів у нього на даний час немає.

25.09.2023 ОСОБА_7 було вручена повістка про необхідність з`явитись до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з чим, вказану інформацію він повідомив ОСОБА_6 , відправивши їй повідомлення у додатку «Signal», яка, в свою чергу, зателефонувала до ОСОБА_7 та, в телефонній розмові, повідомила останньому про необхідність зустрітись не пізніше 10 год. 00 хв. 26.09.2023 року у м.Хмельницький, за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, близько 10 год. 30 хв. 26.09.2023 року ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, у ході зустрічі з ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , повторно висловила вимогу ОСОБА_7 надати їй до 16 год. 00 хв. 26.09.2023 неправомірну вигоду, при цьому, зменшивши її суму до 9 000 доларів США, за вплив членів військово-лікарської комісії та службових осіб одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у Одеській області, з метою визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби та виключенням останнього з військового обліку.

Надалі, 26.09.2023, ОСОБА_7 , виконуючи попередню домовленість з ОСОБА_6 , прибув за адресою: АДРЕСА_3 , до аптеки «БАМ», де, близько 16 год. 00 хв., у ході зустрічі з ОСОБА_6 та на її вимогу, передав, а остання отримала від нього неправомірну вигоду у розмірі 9 000 доларів США за здійснення нею впливу на членів військово-лікарської комісії та службових осіб одного з ІНФОРМАЦІЯ_6 , які, відповідно до підпункту «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являються уповноваженими на виконання функцій держави, з метою визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби та виключенням останнього з військового обліку, що, в перерахунку у національну валюту за курсом Національного банку України, становить 329 117 гривень 40 копійок.

27.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

З огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого корупційного злочину, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, задля запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, з визначенням застави в розмірі 536800 грн. та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.191 КПК України, оскільки запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрювану та її захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000042, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000042 від 01.09.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

26.09.2023 р. ОСОБА_6 була затримана, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 16 год. 10 хв. 26.09.2023 р.

27.09.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на даній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (заява ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 01.09.2023 р.; протоколи допитів свідка ОСОБА_7 від 04.09.2023 р. та від 26.09.2023 р.; протокол обшуку від 26.09.2023 р.; протоколом огляду та вручення грошей від 26.09.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетна до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваної до інкримінованого їй кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Санкція ч.3 ст.369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує відповідній особі, у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки, у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки встановлені та допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Аналізуючи особу підозрюваної, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, не працює, однак має постійне місце проживання, родину, зокрема, й батьків, які здійснюють догляд за інвалідами, на утриманні ОСОБА_6 має неповнолітню дитину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваній, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на неї обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе впливати на свідків, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку або через третіх осіб, які зможуть відвідувати її за місцем проживання.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, не матиме можливості впливати на свідків, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у вигляді домашнього арешту.

Крім того, аргумент сторони захисту щодо необхідності ОСОБА_6 займатись вихованням сина, який залишається без догляду дорослих, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, оскільки доказів тієї обставини, що відсутні особи, які б могли піклуватись про сина підозрюваної, стороною захисту не надано, та спростовуються показами самої ОСОБА_6 , яка зазначила, що на даний час дитина перебуває з її батьками, тому, очевидно, що останні й надалі, у разі потреби, можуть піклуватись про свого онука.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме до 23.11.2023 року включно, в зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні.

Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, вважаю, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 грн., підозрювана ОСОБА_6 буде зобов`язана прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на неї будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Застава, визначена у максимальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку слідчого судді, не є завідомо непомірною для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час відсутні належні правові підстави для визначення застави, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею розмір.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 листопада 2023 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрювану ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на неї слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 23 листопада 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя