Справа № 755/7443/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

фахівця ІІ категорії Дніпровського

районного відділу філії Державної

установи «Центр пробації»

у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Засуджений 08 жовтня 2021 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що на облік Дніпровського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 був поставлений 18.05.2022 року та того ж дня, останньому було направлено виклик до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з вимогою з`явитись 24.05.2022 року, однак, у визначений час ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини свої неявки не повідомив. 17 червня 2022 року Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого не відоме. 28 серпня 2023 року Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області були проведені повторні першочергові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого не відоме. 29 серпня 2023 року Київський міський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 2325/33.12-58 надав інформацію про те, що, починаючи з 08.10.2021 року, у відділі не проводилась державна реєстрація смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (дані станом на 07.09.2020 року).

15 вересня 2023 року уповноваженою особою Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , однак, двері квартири ніхто не відчинив, виклик залишено у дверях, із сусідами поспілкуватись не вдалось.

За інформацією КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департаменту охорони здоров`я від 19 вересня 2023 року за № 2513/Б, інформація про виклики та виїзди бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги складає лікарську таємницю.

Згідно відповіді ДУ «Київський слідчий ізолятор» № 08/16685 від 31 серпня 2023 року, ОСОБА_4 у період із 08 жовтня 2021 року за обліковими даними картотеки в установі не рахується.

У зв`язку з тим, що проведеними Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області першочерговими заходами з виявлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 , його не вдалось встановити, 06 жовтня 2023 року на адресу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві скеровано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшуковик заходів відносно ОСОБА_4 .

13 листопада 2023 року Дніпровське УП ГУ НП у м. Києві повернуто матеріали подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4 з посиланням на те, що зі слів батька засудженого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його син на даний час проходить службу в Збройних Силах України та боронить Україну.

16 листопада 2023 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 було надіслано запит з проханням повідомити, чи був призваний на військову службу під час мобілізації ОСОБА_4 .

У подальшому, 27 грудня 2023 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 було повторно надіслано запит з проханням повідомити, чи був призваний на військову службу під час мобілізації ОСОБА_4 .

Далі, надійшла відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_4 призваний за мобілізацією та направлений на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , згідно Наказу № 49-ВС ще від 15 квітня 2022 року.

01 січня 2024 року Київський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 7/33.12-58 надав інформацію про те, що у відділі не проводилась державна реєстрація смерті ОСОБА_4 . Перевірку проведено з 15.04.2022 року по час надання відповіді.

З Довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві № 98- 20122023/80210 від 20 грудня 2023 року встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за період з 10 листопада 2021 року, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Верховний Суд, Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2022 року, ухваленій у справі № 754/17643/21 вказав наступне.

У судовій практиці розглядалося питання про можливість застосування на час постановлення судового рішення положень ст. 71 КК України за наявності підстав для звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та зупинення строку давності його виконання, коли особа ухиляється від відбування покарання, якщо за такі дії передбачена кримінальна відповідальність ст. 389 КК (зокрема, ухилення від сплати штрафу, відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт).

Наприклад, Верховний Суд України у постанові від 24 грудня 2015 року (справа № 5-324кс15) вказав на таке.

Статтею 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема у строк 2 роки в разі засудження до покарання, менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках, перебіг давності відновлюється із дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі, строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказана стаття кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа цього виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, що виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим, законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Однак, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим, фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухваленні від відбування покарання.

Колегія суддів погоджується с такими висновками і вважає, що лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк або невідбуття громадських робіт самі по собі не свідчать про ухилення його від відбування таких покарань.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з дня набрання законної сили обвинувального вироку, ухваленого 08.10.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва, нових злочинів не вчиняв, як і відсутнє судове рішення, яке підтверджує факт його ухилення від виконання вироку суду. Строк давності виконання обвинувального вироку сплинув.

Зокрема, у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф в Україну, ОСОБА_4 став на захист держави.

У судовому засіданні фахівець ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 подання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вивчивши матеріали особової справи, вислухавши фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

08 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин.

18 травня 2022 року ОСОБА_4 було направлено виклик з вимогою з`явитися до уповноваженого органу з питань пробації, однак, останній так і не з`явився.

Зокрема, неодноразово були проведені першочергові розшукові заходи щодо місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 , однак, встановити це не вдалося.

06 жовтня 2023 року до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві було скеровано подання про проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4

13 листопада 2023 року Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві були повернуті до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області матеріали відносно ОСОБА_4 із зазначенням про те, що було встановлено зі слів батька останнього - ОСОБА_6 , що його син ОСОБА_4 проходить службу у лавах Збройних Сил України.

У подальшому, 28.12.2023 року та 31.01.2024 року, на запити Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, надійшли відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_3 за вх. № 123 та № 793 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний за мобілізацією на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зокрема, до відповідей долучено витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 49-ВС від 15.04.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації та останнього направлено до військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, як вбачається з вимоги УІАП ГУ НП в м. Києві, зокрема і самого клопотання, ОСОБА_4 після засудження його вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року до кримінальної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, статтею 80 КК України передбачено, що якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Положення ст. 80 КК України свідчать про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 не ухилявся від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року, до закінчення строку давності виконання вироку останній нових злочинів не вчиняв, а тому, немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Згідно із ст. 152 КВК України, однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Вищевикладене свідчить про те, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Таким чином, суд вважає, що подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя