Справа № 991/8952/23
Провадження № 1-кс/991/9074/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріли заяви ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (справа № 991/8952/23, провадження № 1-кс/991/9026/23),

В С Т А Н О В И Л А :

11 жовтня 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невчиненні дій, передбачених ст. 220 КПК України.

У скарзі ОСОБА_2 зазначив, що заявляє клопотання про участь в розгляді його скарги у режимі відеоконференцзв`язку, а у випадку, якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні цього клопотання, він заявляє відвід слідчому судді.

Слідчий суддя ОСОБА_3 ухвалою від 12 жовтня 2023 року відмовив у задоволенні зазначеного клопотання, у зв`язку з чим направив заяву про відвід ОСОБА_2 до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу.

Дослідивши зазначені матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Правовий інститут відводу є механізмом, який забезпечує гарантію розгляду та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, яка передбачена ч. 1 ст. 21 КПК України.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід з підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які передбачають перелік обставин, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні.

Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, та повинен бути вмотивований (ч. 2, 5 ст. 80 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення у справі «Білуха проти України»). При цьому, при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Слід наголосити, що процесуальний інститут відводу слідчого судді є гарантією, яка забезпечує розгляд справи незалежним і неупередженим судом. Зазначений інститут не може використовуватися стороною кримінального провадження як інструмент вибору судді, адже це буде суперечити засаді доступу до правосуддя, яка гарантує вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України).

Оцінюючи можливість розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід, суддя зазначає, що, по-перше, відвід слідчому судді був формалізований у одній з вимог скарги та фактично був заявлений одночасно з її поданням до суду, тобто до визначення слідчого судді для розгляду справи та, відповідно, відсутності у скаржника відомостей, який саме слідчий суддя буде розглядати його скаргу. Таким чином відвід заявлений фактично невизначеному колу слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.

Втім, процесуальний інститут відводу спрямований на з`ясування можливості участі конкретного слідчого судді у кримінальному провадженні та усунення його від розгляду справи у випадку встановлення обставин, які виключають таку участь, передбачених ст. 75, 76 КПК України. Кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості заявлення відводу невизначеному колу суддів.

По-друге, як вже зазначала суддя, відвід має бути вмотивованим. Вимога вмотивованості передбачає наведення аргументованих доводів, підтвердження їх доказами, зазначення правової підстави, яка виключає участь слідчого судді у кримінальному провадженні. Вмотивованість - це невід`ємна ознака відводу, адже вона дозволяє проаналізувати причинно-наслідковий зв`язок між існуванням певних обставин та можливістю участі слідчого судді у кримінальному провадженні, оцінити правову природу цих обставин та, зрештою, констатувати наявність чи відсутність підстав, які виключають таку участь.

Заявлення відводу без наведення жодного доводу не відповідає правовій природі цього процесуального інституту та не спрямоване на досягнення його мети, адже кримінальний процесуальний закон не передбачає усунення слідчого судді від розгляду справи виключно за декларованим бажанням учасника кримінального провадження.

По-третє, відвід ОСОБА_2 має умовний характер, тобто факт його заявлення чи незаявлення поставлений скаржником у залежність від результату розгляду його клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку, тобто від ухваленого слідчим суддею рішення. За своєю суттю таке застереження межує з намаганням вплинути на ухвалення слідчим суддею рішення у непередбачений законом спосіб. Вочевидь, розгляд такого відводу по суті буде становити фактичну реалізацію такого незаконного втручання та не відповідатиме засадам законності та доступу до правосуддя, передбаченим ст. 9, 21 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон передбачає можливість залишення відводу без розгляду у випадку встановлення зловживання заявником правом на відвід. Проте, така можливість передбачена ч. 4 ст. 81 КПК України лише у випадку повторно заявленого відводу.

Разом з тим, сукупність встановлених обставин, а саме заявлення відводу невизначеному колу суддів, ненаведення жодного доводу на його обґрунтування, декларування його залежності від результату розгляду клопотання у майбутньому, тобто від ухваленого слідчим суддею рішення, є достатньо вагомими підставами констатувати, що мета такого відводу суперечить меті цього процесуального інституту, а його заявлення не пов`язане з реалізацією скаржником свого права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Викладене свідчить про зловживання ОСОБА_2 правом на відвід.

Верховний Суд зазначив, що наслідком встановлення судом факту зловживання правом має бути постановлення рішення про залишення такої скарги без розгляду (постанова від 24 березня 2021 року у справі № 937/1056/20).

За таких обставин, суддя вважає за необхідне залишити заяву про відвід без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 81, 372 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (справа № 991/8952/23, провадження № 1-кс/991/9026/23) - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1