Справа № 354/1356/23
Провадження № 11-сс/4808/305/23
Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши без участі сторін в кримінальному провадженні №0000159 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Яремчанського міського суду від 20.09.2023 року про накладення арешту на автомобіль,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 та був у користуванні водія ОСОБА_7 із забороною відчуження, розпорядження та користування із зберіганням на території спеціального майданчику. За даними справи 17.09.2023 року водій ОСОБА_7 в м. Яремче вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 , які перебували на тротуарі, внаслідок чого вони отримали тілесні ушкодження.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим доведено наявність достатніх підстав щодо накладення арешту на вказане майно, як речовий доказ у кримінальному провадженні, який зберіг на собі сліди злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що ОСОБА_6 є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про його арешт. Вона не є підозрювана і згідно ст.64-2 ч.2 КПК України до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно звернувся неналежний суб`єкт, а саме слідчий, а не прокурор. Немає будь-яких даних про те, що скасування заборони гр. ОСОБА_6 користуватись автомобілем призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі. При цьому його залишення у розпорядженні органу досудового розслідування, означає позбавлення власника права користування ним, за відсутності такої необхідності для забезпечення потреб досудового розслідування, очевидно створює надмірний тягар для ОСОБА_6 , і залишення в дії застосованого до цього майна заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді встановлення заборони користування ним порушуватиме конституційне право власності на нього та буде невиправданим втручанням у права власника. За таких обставин цей арешт підлягає скасуванню у зв?язку з його необгрунтованістю, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності ОСОБА_6 . Залишення заборони відчужувати та розпоряджатися майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні забезпечить можливість повторного огляду цього транспортного засобу чи проведення за необхідності з його використанням слідчих та процесуальних дій. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задоволити клопотання слідчого про накладення арешту на майно у вигляді заборони на відчуження та розпоряджання цим майном.

Апеляційний розгляд проведено без участі сторін згідно положень ст. 406 КПК України.

З`ясувавши обставини цього кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, проаналізувавши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на автомобіль є обґрунтованим, він відповідає вимогам чинного КПК України про накладення арешту на майно, яке є речовим доказом у справі і яке на цей момент підлягає експертному дослідженню.

У зв`язку з наведеними мотивами всі апеляційні доводи апелянта про відмову у задоволенні клопотання слідчого поліції слід відхилити.

Слідчим суддею правильно було встановлено, що вищевказаний автомобіль являється речовим доказом у даному кримінальному провадженні і має на собі сліди вчинення злочину, що свідчить про безпосереднє відношення до кримінального провадження, для подальшого проведення додаткових оглядів, відповідних експертиз у кримінальному провадженні, і іншими способами його довести неможливо.

Посилання апелянта про те, що відповідно до ст.64-2 ч.2 КПК України до слідчого судді з клопотанням про арешт майна звернувся неналежний суб`єкт, а саме слідчий, а не прокурор, то дані твердження не можуть братися до уваги. Положення ст.64-2 ч.2 КПК України регулюють відносини на стадії судового розгляду. Згідно ст.171 ч.1 КПК України слідчий за погодженням з прокурором наділений повноваженнями звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді на стадії досудового розслідування, що у цьому провадженні дотримано.

Апеляційний суд вважає, що слідчим доведено процесуальну доцільність на цей момент у забороні відчуження, розпоряджання та користуватися автомобілем, оскільки його може бути пошкоджено, знищено, викрадено, чим буде завдано перешкоди для досудового розслідування.

З цих мотивів ухвала слідчого судді щодо вказаного автомобіля відповідає вимогам ст.ст. 170, 172, 173 КПК України і не містить порушення прав власника .

Посилання апелянта на інші порушення колегія суддів відхиляє, оскільки вони не є істотними і не дають правових підстав для повної відмови у клопотання слідчого поліції.

За таких обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Разом з тим, після проведення експертного дослідження цього автомобіля, в порядку ст.174 КПК України можна вирішувати питання про його передачу власнику для зберігання і використання.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Яремчанського міського суду від 20.09.2023 року про накладення арешту на автомобіль марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4