Справа № 619/4280/20
Провадження № 1-кп/535/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників адвокатів ОСОБА_7 (дистанційно) та ОСОБА_8 , розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000860 від 22.07.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Башилове Близнюківського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Лозова Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

у вчиненні кожного, злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

установив:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених, оскільки ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які були встановлені при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, тому є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зокрема з метою запобігання спробам останніх вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не здатні усунути вищевказані ризики.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити тримання під вартою обвинувачених, з підстав, які зазначені у клопотанні.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 , кожен окремо заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Також вказали, що обвинувачені перебувають під вартою понад 2 роки, стороною обвинувачення порушується принцип презумпції невинуватості. У зв`язку з цим просив застосувати щодо обвинувачених більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_8 заперечував проти клопотання та просив відмовити задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, а також подав письмово клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на нічний домашній арешт.

Заслухавши клопотання про продовження тримання під вартою та про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на нічний домашній арешт, суд виходить з такого.

Так, згідно ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - до 05 листопада 2023 року, включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 який раніше судимий та наразі відносно нього мається інше аналогічне кримінальне провадження на розгляді в іншому суді, будь-яких доказів, які би підтверджували неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою, перевіркою матеріалів провадження не встановлено та стороною захисту під час провадження не надано, в тому числі щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , хоча він раніше не є судимим, проте будь-яких конкретних доказів, або стримуючих факторів, які би підтверджували неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою чи обрання більш м`якого запобіжного заходу, перевіркою матеріалів провадження не встановлено та стороною захисту під час провадження не надано, а тому суд вважає, що ризик, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились з плином часу, а саме те, що обвинувачені можуть: переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників провадження, врахувавши характер і тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, які є тяжким та особливо тяжким злочином, а тому за наведених обставин суд не вбачає можливості застосувати більш м`який запобіжний захід щодо останніх.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на нічний домашній арешт, суд виходить з такого.

Як вбачається з клопотання прокурора продовження строку тримання під вартою, з урахуванням усних уточнень, послався на ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, тобто на те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників провадження, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

Захисник адвокат ОСОБА_8 заперечуючи проти клопотання та заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_6 послався на те, обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою без вироку суду, є раніше не судимою особою, в тому числі послався на те, що тримання під вартою є виключно винятковим запобіжним заходом; можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою, а посилання на незаконний вплив на потерпілих або свідків є не обґрунтованим, а формально зазначено у клопотанні.

У відповідності до ст. 201 КПК України дослідженні наступні докази.

Допитана в якості свідка мати обвинуваченого ОСОБА_9 повідомила суду про те, що вона з ним є родина, акцентувала увагу на тому, що в неї більше нікого з родини не має крім нього та до моменту його затримання вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 , при цьому зазначила, що вона працює вчителем іноземних мов та займається репетиторством та в разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт вона може його підтримати матеріально, їхня квартира не пошкоджена та у м. Лозова, де працює Лозівський суд, в тому числі зазначила про його позитивну репутацію, який навчався в школі добре, закінчив вуз, залишився рано без батька, жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності, займався спортом, не має шкідливих звичок, офіційно працював та сам заробляв гроші.

Допитані свідкі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожен окремо, пояснили, що знають його особисто протягом певного час, так як проживають в одній місцевості, характеризували обвинуваченого ОСОБА_6 позитивно.

Судом досліджена копія характеристики, яка надана ОСОБА_12 від 21.10.2023 року з якої вбачається, що вона є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_6 , який проживає разом із своєю матір`ю. З ОСОБА_6 вона знайома протягом майже 20 років, за час знайомства жодного разу не бачила його в стані алкогольного сп`яніння. За характером він спокійний, врівноважена людина, готова прийти на допомогу в разі необхідності.

Судом досліджена копія характеристики, яка надана ОСОБА_13 від 21.10.2023 року з якої вбачається, що проживає поруч з ОСОБА_6 , приблизно з 2002 року вона знайома з останнім. За час знайомства з ним знає його як ввічливого, спокійного та порядного молодого чоловіка. Спиртні напої не вживає.

Із копії дослідженого Договору міни від 31.05.2002 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 , є співвласником квартири АДРЕСА_5 , відповідно до якого йому належить частини квартири.

Із копії реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що іншим власником є вище вказаної квартири є мати обвинуваченого ОСОБА_9 .

Із письмової заяви ОСОБА_9 вбачається, що вона не заперечує, щоб її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виконував свої процесуальні обов`язки за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Наведені дані свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 є раніше не судимим, має соціальні зв`язки в місті постійного проживання та позитивну репутацію сусідів та друзів, у тому числі у нього наявна родина мати, яка працює та може його підтримати матеріально, а також він має майно у власності, де фактично мешкав до моменту затримання.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58).

Ризик втечі неминуче зменшується з плином часу, проведеного в ув`язненні («Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), § 10).

Матеріали справи свідчать, що обвинувачений тримається під вартою з 2020 року.

Ризик здійснення тиску на свідків чи потерпілих може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43). Однак він не може ґрунтуватися лише на ймовірності суворого покарання, а повинен бути пов`язаний із конкретними фактами («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC]), § 224).

Як вбачається з матеріалів справи, під час перебування її на розгляді у Котелевському районному суді Полтавської області, потерпілі повідомлялися судом належним чином про час та дату судового розгляду справи на кожне судове засідання, проте вони жодного разу не прийняли участь ані безпосередньо, ані дистанційно, про що неодноразово суд акцентував увагу стороні обвинувачення. Конкретних фактів, які б свідчили про вплив обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілих, суду прокурором не зазначено.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що прокурором, у сукупності з вище вказаними доказами, які були досліджені судом, не доведено п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому підстав для його задоволення не вбачається.

На думку суду більш м`який запобіжний захід, зокрема, цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло за місцем мешкання з носінням електронного засобу контролю, що в силу ст. 5 Конвенції Європейської конвенції з прав людини прирівнюється фактично до позбавлення волі, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 з покладанням обов`язків: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 цілодобово; прибувати за першою вимогою до суду та прокурора, у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Відтак, клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на нічний домашній арешт, підлягає до частково задоволення.

Наведені обмеження обвинуваченого ОСОБА_6 дозволять зберегти баланс дотримання стандарту якості щодо захисту державою суспільних відносин у сфері які, охороняються кримінальним законодавство та виконанням процесуальних обов`язків обвинуваченим та гарантованих державою прав та свобод громадянам, які закріплені Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з цим, Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_14 продовжено строк тримання під вартою до 05 листопада 2023 року, включно.

Відповідно до статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, оскільки станом на дату розгляду відповідного клопотання про зміну запобіжного заходу ухвала Котелевського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року про продовження строків тримання під вартою є чинною і строк тримання під вартою не закінчився, вказана особа не підлягає негайному звільненню з під варти до закінчення строків тримання, який був установлений відповідною ухвалою, оскільки в такому випадку має місце порушення вимог статті 21 КПК України.

Частина третя статті 202 КПК України, що передбачає негайне звільнення особи у разі застосування домашнього арешту в даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки зазначена норма визначає умови та порядок звільнення з-під варти підозрюваного (обвинуваченого), який був затриманий, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і не застосовується у разі відмови у продовженні тримання під вартою особам, яким вже був обраний такий запобіжний захід.

Вимоги ч.5 ст.202 КПК України, передбачають, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, лише після спливу строку дії попередньої ухвали відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 останній підлягає негайному звільненню з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цих осіб під вартою.

Аналогічне посилання міститься у рішенні ВРП від 22.06.2023 р. №654/0/15-23, де зазначено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу при відмові у продовженні строку тримання під вартою є можливим лише після закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 201, 315, 316, 376, 394, 400 ч. 2 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , - задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, до 22 грудня 2023 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів, до 22 грудня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити.

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на нічний домашний арешт, задовольнити частково.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло АДРЕСА_4 , цілодобово, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого, встановивши строк дії запобіжного заходу по 22 грудня 2023 року, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_4

цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до суду та прокурора, у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити по 22 грудня 2023 року, включно.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою.

Контроль за виконанням ухвали щодо організації виконання запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту покласти на Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області; Державну установу Полтавська установа виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№23) та прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити до Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області; та прокурору ОСОБА_3 ,та Державній установі Полтавська установа виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№23) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26.10.2023 року в 16 год 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1