Справа № 405/5004/23
провадження № 1-кс/405/4229/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 на рішення слідчого та зобов`язання вчинити певну дію,

встановив:

захисник-адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда зі скаргою, в якій вказали, що СВ УСБУ в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000029 від 06.07.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Вважаючи незаконним та необгрунтованим рішення слідчого щодо безпідставної відмови в задоволенні клопотання сторони захисту стосовно проведення слідчої (розшукової) дії, просили визнати незаконною та скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 08.12.2023 року про відмову у задоволенні клопотання від 23.11.2023 про проведення слідчої (розшукової) дї шляхом призначення у кримінальному провадженні № 0000029 від 06.07.2023 експертизи відеозвукозапису. З урахуванням зазначеного просили зобов`язати старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 задовольнити вказане вище клопотання та провести слідчу (розшукову) дію шляхом призначення у цьому ж кримінальному провадженні експертизи відеозвукозапису. На розгляд експерту просили поставити ряд питань.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний, кожен окремо, надали пояснення, згідно з якими скаргу підтримали та просили задовольнити.

Слідчий заперечував щодо задоволення скарги, в її задоволенні просив відмовити.

Заслухавши захисника, підозрюваного та слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.

Встановлено, що СВ УСБУ в Кіровоградській областиі проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000029 від 06.07.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ СБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 з клопотанням про призначення у вищезгаданому кримінальному провадженні експертизи відеозвукозапису (а.к. 10-11), за наслідками розгляду якого постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 08.12.2023 в задоволенні відмовлено. Обгрунтовуючи постанову про відмову в задоволенні клопотання слідчий вказав, що відповідно до протоколу огляду місця події від 17.07.2023 підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив факт передачі особі, яка займає відповідальне становище ( ОСОБА_7 ) за вчинення нею дій з використанням її службового становища в інтересах третіх осіб неправомірної вигоди в сумі одна тисяча доларів США, а також відповідність проведених в ході огляду дій тим, що відображені в протоколі. Зауваження сторони захисту щодо, нібито, викрадення сумки підорюваного ОСОБА_4 не відноситься до предмету розслідування даного кримінального провадження та є нічим іншим, як зловживання своїм правами, завідомо неправдимив повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, введенням суду в оману, перекручуванням фактів.

Допитаний 17.07.2023 як свідок ОСОБА_7 підтвердив, що підозрюваний ОСОБА_4 передав йому неправомірну вигоду в сумі одна тисяча доларів США, яка одразу після цього була вилучена співробітниками УСБУ в Кіровоградській області, в ході огляду місця події.

Проведеним 17.11.2023 слідчим експериментом, свідок ОСОБА_7 з прив`язкою до часу і місця досконально відтворив обставини, за яких підозрюваний ОСОБА_4 виказав пропозицію надати та надав неправомірну вигоду службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення нею дій з використанням її службового становища в інтересах третіх осіб.

Крім того, зауваження адвоката ОСОБА_3 , про те, що загальний час проведення слідої дії «огляд місця події» не співпадає із загальними часом відеозапису є нічим іншим, як введення суду в оману, оскільки до часу проведення слідої дії входить як час безпосереднього огляду, так і складання відповідного протоколу. Про кожну зупинку/відновлення відеозапису слідчим повідомлено в ході слідчої дії.

Підозрюваним ОСОБА_4 в ході огляду місця події заявлялося, що в його сумці знаходяться документи, які становлять адвокатську таємницю.

Відповідно до ст.ст. 234, 236, 237 КПК України, в ході огляду (обшуку) вилюченню підлягають не всі речі і документи, а тільки ті, що мають значення для досудового розслідування. Предмети, вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

За таких обставин, сумка підозрюваного ОСОБА_4 не вилучалася в ході проведених слідчих дій, оскільки не мала відношення до предмету розслідування кримінального провадження.

За вищезазначених підстав слідчий, як особа, яка є самостійною у своїй процесуальній діяльності дійшов думки про відсутність об`єктивної необхідності у призначені за клопотанням сторони звхисту у даному кримінальному провадженні експертизи відеозвукозапису.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що постанова слідчого в ОВС СУ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 08.12.2023 року про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного від 23.11.2023 про проведення слідчої (розшукової) дії, шляхом призначення експертизи відеозвукозапису, є законною та обгрунтованою, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право зокрема, збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (п.1.та 2 ч.1 ст. 91 КПК України).

За ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч. 1 ст. 220 КПК України).

Отже з`ясуванням фактичних даних слідчим суддею відзначається, що подане захисником підозрюваного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 слідчому ОСОБА_6 клопотання від 23.11. 2023 року про проведення слідчої (розшукової) дії, шляхом призначення у кримінальному провадженні № 0000029 від 06.07.2023 експертизи відеозвукозапису розглянуте слідчим у встановлені ст. 220 КПК України строки та відповідає вимогам ст. 110 КПК України, якою передбачено, що постанова слідчого у своїй мотивувальній частині повина містити відомості, зокрема про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання сторони захисту в частині зобов`язання старшого слідчого в ОВС СУ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 провести слідчу (розшукову) дію, шляхом призначення у кримінальному провадженні № 0000029 від 06.07.2023 експертизи відеозвукозапису, слідчим суддею відзначається, що скарга в цій частині також задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 5 статті 40 КПК України регламентовано, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Законодавцем чітко визначено, що слідчим суддею, за наявності підстав може бути зобов`язано слідчого або прокурора здійснити певну дію лише у випадку, якщо така дія повинна бути вчинена у визначений законом строк.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що при оскарженні дії або не здійсненні дії слідчий суддя має повноваження лише скасувати рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення, а тим більше вказати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Отже слідчий суддя не повноважний приймати рішення про зобов`язання слідчого вчинити певну дію, а саме призначити експертизи у зазначеному кримінальному провадженні. Такого висновку слідчий суддя дійшов з урахуваннм положення глави 26 КПК України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, чіткий перелік яких визначено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно з п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена також бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та те, що кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень вторгатися в дискреційні повноваження слідчого та прокурора в кримінальному провадженні, визначені положеннями ст. 276, 278 КПК України, слідчий суддя вважає, що скарга захисника ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 на рішення слідчого та зобов`язання вчинити певну дію, - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України

постановив:

В задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 на рішення слідчого та зобов`язання вчинити певну дію - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_8