справа № 208/9378/23
№ провадження 1-кп/208/534/23
ВИРОК

Іменем України

18 жовтня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 10.10.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000147 від 05.09.2023 р. відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у справі № 209/389/21 від 01.03.2021, виданого 16.03.2021 Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.02.2021 року до досягнення дитиною віку повноліття.

Однак, ОСОБА_2 , якому було відомо про обов`язковість виконання означеного рішення суду та про свій обов`язок щодо необхідності утримання дитини, які на нього покладені як на батька Конституцією України (ч. 2 ст. 51), та ст. 180 Сімейного кодексу України, будучи попередженим державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Так, ОСОБА_2 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання дитини, не маючи офіційного працевлаштування, до Кам`янського міського центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи виплат по безробіттю не звертався, маючи неофіційний заробіток та отримуючи дохід за виконані роботи, аліменти добровільно не виплачував, тобто маючи прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у період часу з лютого 2023 року до вересня 2023 року включно аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дитини у не грошовій формі не надавав, участі у вихованні дитини не приймав та згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Заводського відділу ДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 27332 гривень 00 копійок.

Таким чином, у період часу з лютого 2023 року до вересня 2023 року включно, ОСОБА_2 , злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що сукупно склала суму виплат за 8 місяців відповідних платежів, а саме у розмірі 27332 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Матеріали обвинувального акта від 10.10.2023 р. у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КК України містять:

- клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000147 від 05.09.2023 р.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.10.2023 р. призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 164 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який за матеріалами кримінального провадження характеризується задовільно, раніше несудимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Суд вважає, що виконання ОСОБА_2 безоплатних суспільно корисних робіт, призначених в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України сприятиме його виправленню а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами. Обмежень щодо призначення даного виду покарання, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, матеріали кримінального провадження не містять. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять (120) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1