Справа №591/5126/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1374/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25.08.2023, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми на стадії судового розгляду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 286-1 КК України.

До Зарічного районного суду м. Суми від прокурора надійшло клопотання, про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, кримінальне провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою не може бути завершене, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

25.08.2023 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.10.2023 включно.

З таким рішенням суду захисник ОСОБА_6 не погодився і подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25.08.2023, скасувати та постановити нову ухвалу, якою обвинуваченому ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтвання своїх вимог захисник зазначав, що сторона обвинувачення заявлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого не довела, останній наміру переховуватись немає, на свідків впливати обвинувачений не буде, оскільки ті органу досудового розслідування покази вже надали, інших у справі свідків немає, обвинувачений позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та обвинувачений був мобілізований до ЗСУ. Також захисник просив врахувати, що обвинувачений в ході ДТП також отримав травми, проходив лікування, однак його не завершив. Враховуючи викладене сторона захисту вважала, що існують підстави для обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу.

Учасники кримінального провадження про дату, час і місце судового засідання апеляційним судом повідомлені, про що існують розписки про вручення їм поштових відправлень.

Від захисника ОСОБА_6 та від прокурора надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Тому, враховуючи викладене, а також ст. 28 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи без участі її учасників, що узгоджується з положеннями ч.4 ст. 405 та ч.4 ст. 422-1КК України.

Заслухавши доповідь судді, вивичиши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані.

Так, в провадженні Зарічного районного суду м. Суми на стадії судового розгляду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 286-1 КК України.

25.08.2023 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.10.2023 включно.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки суд дослідив та належним чином оцінив у судовому рішенні всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як вбачається з матеріалів прави судом розглянуто клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Судом заслухано думку сторін обвинувачення та захисту, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання. Враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив травмування значної кількості осіб та загибель однієї особи, в провадженні відносно нього слухається інша справа, що в сукупності з тяжкістю покарання, яке йому загрожує, говорить про наявність ризиків ухилення від суду, можливості впливу на учасників провадження, про яких обізнаний, а також доводить неможливість застосування більш м`яких заходів.

Судом встановлено, що на підтвердження наведеної позиції говорить і характер обвинувачення у вчиненні злочину в стані сп`яніння, а також те, що особа обвинувачується у вчиненні дій в період воєнного стану в області, яка межує з країною-агресором, що збільшує заявлені ризики.

Підстав для визначення розміру застави суд не вбачав, з огляду на вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник зазначав:

- що сторона обвинувачення заявлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого не довела, до чого колегія суддів відноситься критично, оскільки обвинувачений під вартою, що унможливлює реалізацію ним будь-яких ризиків;

- що обвинувачений наміру переховуватись немає, на свідків впливати обвинувачений не буде, оскільки ті органу досудового розслідування покази вже надали, інших у справі свідків немає, що колегія суддів вважає безпідставним, так як мотиви можливості переховування обвинуваченого наведено вище, а допит свідків безпосередньо здійснює суд в ході розгляду справи по суті пред`явленого обвинувачення;

- що обвинувачений позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та був мобілізований до ЗСУ. В підтвердження переліку цих обставин сторона захисту підтвердження не надала, і в своїй скупності, ці обставини не достатні для зміни обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який;

- що обвинувачений в ході ДТП також отримав травми, проходив лікування, однак його не завершив. Матеріали справи не містять даних про неможливость утримання обвинуваченого в СІЗО через стан здоров`я, що також було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Тому, колегія суддів погоджується з мотивами прийнятого судом першої інстанції рішення. Крім того, на даний час також відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів також не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою колегією суддів не встановлено.

За відсутності достатніх підстав, принаймні на цій стадії судового розгляду, для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25.08.2023, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.10.2023 включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4