Справа № 183/6918/21
№ 1-кп/183/399/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000187 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, механіка водія 1 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

22.09.2020 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 645 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка водія 1 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, будучи зобов`язаним суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, 02 березня 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

13 березня 2021 року, солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання своїх обов`язків, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 02 березня 2021 року солдат ОСОБА_5 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду (крім воєнного стану) та незаконно перебував за її межами до 13 березня 2021 року.

Крім того, солдат ОСОБА_5 23 березня 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

21 травня 2021 рок ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0000247, внаслідок чого, вчинене ним кримінальне правопорушення пов`язане з самовільним залишенням військової частини було припинено.

Таким чином, 23 березня 2021 року солдат ОСОБА_5 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду (крім воєнного стану) та незаконно перебував за її межами до 21 травня 2021 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю, та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Зазначив, що службу він проходив у він проходив у 93 бригаді військової частини НОМЕР_1 . 02.03.2021 року він дійсно залишив військову частину через конфлікт з командуванням. 13.03.2021 року самостійно повернувся до військової частини. 23.03.2021 року він знову залишив військову частину, через конфлікт з керівництвом і більше до військової частини він не повертався. Весь цей час проводив вдома. Додав, що на нього командуванням здійснювався тиск, він ні до кого не звертався, бо фактично мав звертатися до командування, однак командування цей тиск і здійснювало. У скоєному щиро кається.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

-показаннями свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що в ЗСУ він служить з 2014 року на посаді командира відділення інженерно-оперативного взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Його відрядили до стройової частини, де він займався оформленням документів щодо військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину. Йому кожного ранку доповідали про таких військовослужбовців, командир надавав довідку про їх відсутність. Він мав готувати документи, а потім відносно відсутніх військовослужбовців проводилося службове розслідування. ОСОБА_5 служив у гаубичному дивізіоні військової частини НОМЕР_1 водієм. У ОСОБА_5 було 2 СЗЧ (самовільне залишення військової частини), після другого разу він вже не повернувся. Вказав, що у нього була інформація - доповідь, про те, що ОСОБА_5 залишив військову частину. Він готував довідку про зняття ОСОБА_5 з матеріального та продовольчого забезпечення та Наказ про виведення зі штату. Щодо службового розслідування, то його здійснює безпосередньо офіцер. Також вказав, що причини, з яких ОСОБА_5 залишив військову частину йому не відомо;

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що з довідки - доповіді йому відомо, що ОСОБА_5 залишив військову частину. ОСОБА_5 залишив військову частину весною 2021 року, а саме на початку березня 2021 року, коли не вийшов на ранкове шикування. Зазначив, що він є солдатом, а службову перевірку проводять офіцери, командири. Він лише складав документи. В березні 2021 року він працював на посаді - лінійний наглядач взводу зв`язку. Вказав, що командир складає довідку про самовільне залишення або повернення, та відає довідку оперативному черговому. Оперативний черговий пересилає йому вордовський файл, після чого він його роздруковує та показує своєму начальнику, а потім здає на реєстрацію до стройової частини. Потім виноситься Наказ про самовільне залишення або повернення. Вказав, що він це робив, бо був відряджений до стройової частини на допомогу.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкрімінованих йому кримінальних правопорушень доводиться письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

по епізоду від 02 березня 2021 року:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000056 від 30.03.2021 року, згідно з яким 02 березня 2021 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 самовільно без дозволу командира та без поважних причин залишив розташування військової частини (т.1 а.п.68);

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.09.2020 року № 645 про зарахування солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 до списків особового складу частини на всі види забезпечення (т.1 а.п. 77);

- контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 22.09.2020 року, відповідно до якого військовослужбовець ОСОБА_5 підписав контракт на проходження військової служби строком на три роки (т.1 а.п.79-80);

- актом службового розслідування заступника командира 3 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону з морально - психологічного забезпечення бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2021 року молодшого лейтенанта ОСОБА_8 , за фактом самовільного залишення військової частини 02.03.2021 року військовослужбовцем за контрактом солдатом ОСОБА_5 (т.1 а.п.69-75);

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2021 року № 43 про виключення солдата ОСОБА_5 з грошового та речового забезпечення військової частини з 02.03.2021 року на підставі доповіді про самовільне залишення військової частини від 03.03.2021 року № 115 (т.1 а.п. 78);

по епізоду від 23 березня 2021 року:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000056 від 30.03.2021 року, згідно з яким 23 березня 2021 року військовослужбовець військової служби за контрактом механік - водій 1 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової служби НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану в АДРЕСА_2 , без поважних причин тривалістю понад 10 діб (т.1 а.п.119);

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.09.2020 року № 645 про зарахування солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 до списків особового складу частини на всі види забезпечення (т.1 а.п. 133);

-контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 22.09.2020 року, відповідно до якого військовослужбовець ОСОБА_5 підписав контракт на проходження військової служби строком на три роки (т.1 а.п.137-138).

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2021 року № 910 про призначення службового розслідування по факту невиходу на службу 23.03.2021 року солдата ОСОБА_5 (т.1 а.п.120);

-актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 (т.1 а.п.121-127);

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2021 року № 57 про виключення з грошового та речового забезпечення військової частини з 23 березня 2021 року та виключення з котлового забезпечення військової частини з 24 березня 2021 року солдата ОСОБА_5 (т.1 а.п.128).

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; з`явлення із зізнанням.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, у лікарів на обліку не перебуває.

Однак, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину повторно.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1