печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1116/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників володільця майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001545, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001545 від 24.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 426-1, ч.2 ст. 367, ч. 3 ст. 209 КК України.

Кримінальне провадження № 0001545 виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000255 від 31.08.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також за попередньою змовою з інженером-землевпорядником ОСОБА_13 у період із 28.04.2016 по 30.11.2017, використовуючи своє службове становище як голова Віто-Поштової сільської ради, всупереч інтересам служби, ігноруючи як нормативно-правові акти, що визначають порядок відчуження земельних ділянок Міністерства оборони України, вимоги до проведення сесій сільських рад, визначених Законом, так і свої обов`язки та Присягу посадової особи місцевого самоврядування, з метою маскування своїх злочинних дій та незаконного виділення у приватну власність фізичним особам земельних ділянок, які належали Міністерству оборони України, діючи умисно, всупереч інтересам служби, у порушення вимог ст. ст. 13, 77 Земельного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони», підписав ряд рішень щодо вилучення з відання Міністерства оборони України земельних ділянок загальною площею 14,6058 га, які в подальшому передані у приватну власність фізичним особам.

24.08.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000255 від 31.08.2016 завершено та стороні захисту відкрито матеріали для ознайомлення.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, з метою легалізації незаконно набутих земельних ділянок, які належали Міністерству оборони України продали ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ряд земельних ділянок.

Крім того, ОСОБА_17 в той же день придбала ще одну земельну ділянку із кадастровим номером: :01:006:5069 0,1000 га.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_17 раніше була знайома з ОСОБА_9 , від якого їй стало відомо про вказані земельні ділянки.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_9 працював та на даний час працює консультантом на підприємствах, засновником та керівником яких є ОСОБА_17 , а саме: ТОВ «ФАХОВИЙ ПЕРЕДВИЩИЙ КОЛЕДЖ «ОПТІМА», , ТОВ "Центр Освіти "Оптіма", , Дистанційна школа "Оптіма", ТОВ «Центр туризму «ОПТІМА» Туроператор "Оптима", фактична адреса: пров. Тбіліський, буд. 4/10.

Також ОСОБА_17 було відомо, що вказані земельні ділянки належали Міністерству оборони України та на них було накладено арешти в рамках розслідування кримінального провадження.

До організації купівлі-продажу земельних ділянок, які належать Міністерству оборони України, також причетні ріелтори ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , офіс яких знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та інших невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Установлено, що за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 можуть знаходитися речі, предмети і документи, майно, яке здобуте у результаті вчинення кримінального правопорушення.

09.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_17 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_20 , РНОКПП: НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» IMEI: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 .

Вказаний мобільний телефон не входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на вилучення в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку від 11.12.2023, разом з цим, вилучений мобільний телефон має значення для кримінального провадження, зокрема щодо встановлення фактів легалізації незаконно набутих земельних ділянок, які розташовані в с. Віто-Поштова та належать МОУ.

Зазначений мобільний телефон використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

09.01.2024 винесено постанову про визнання вказаного мобільного телефону речовим доказом.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів, повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, забезпечення проведення комп`ютерно-технічних, судово-економічних та інших експертиз, прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» IMEI: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , вилучений 09.01.2024 під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_17 ..

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Також слідчий зазначив, що наразі необхідно накласти арешт на вилучений телефон з метою вилучення та проведення експертного дослідження інформації, що на ньому знаходиться. Повідомив, що вилучити вказану інформацію в ході обшуку виявилось неможливим через технічну складність пристрою, тому наразі слідчим винесено постанову для залучення спеціаліста для проведення відповідних слідчих дій (в підтвердження чого надав копію супровідного листа).

Представники власника майна адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на вилучення комп`ютерної техніки, а лише було надано дозвіл на копіювання інформації, ОСОБА_17 в ході обшуку добровільно надала паролі, проте слідчим не було здійснено жодних дій для вилучення інформації. Окрім того, адвокати вказали, що ОСОБА_17 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, вона є свідком. Вона проводила операції щодо купівлі земельних ділянок виключно в межах чинного законодавства та не вчиняла жодних правопорушень З урахуванням викладеного, адвокати просили відмовити у задоволенні клопотання. Позицію виклали в письмових запереченнях.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, заперечення на клопотання, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001545 від 24.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 426-1, ч.2 ст. 367, ч. 3 ст. 209 КК України.

11.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/56765/23-к) було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, з метою відшукання мобільних телефонів, з можливістю вилучення з них інформації щодо обставин вчинення кримінального правопорушення /а.м. 52-53/.

09.01.2024 на підставі вищевказаної ухвали проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» IMEI: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , із наданим паролем від нього. Вказаний мобільний телефон вилучено та упаковано до сейф-пакету із маркуванням «PSP1032490» /а.м. 53-55/.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, є достатні підстави вважати, що мало місце кримінальне правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0001545, та на вилученому у ОСОБА_17 телефоні можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки він виступав засобом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, у слідчого були наявні визначені абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України для тимчасового вилучення телефону.

Так, безпосередньо в протоколі обшуку від 09.01.2024 зазначено, що у зазначеному мобільному телефоні виявлено листування в месенджері WhatsApp» від травня 2023 року з абонентом Ема Земля В Вита Поштова (номер НОМЕР_4 ) зі змісту якого вбачається передача номерів рахунків на оплату та документи щодо оформлення земельних ділянок згідно ухвали слідчого судді, довідка щодо судової справи № 810/3226/16, де досліджувалися питання розміщення земельних ділянок (згідно ухвали слідчого судді) на території військової частини, яка отримана 30.12.2022; вказаний мобільний телефон вилучено та упаковано до спец-пакету із маркуванням PSP 1032490.

09.01.2024 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 вилучений в ході обшуку 09.01.2024 мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» IMEI: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001545 /а.м. 57-63/.

Таким чином, слідчим прийнято процесуальне рішення про визначення статусу вилученого майна як речового доказу, вказане процесуальне рішення оформлене у відповідності до ст. 110 КПК України.

Також, як вбачається з пояснень слідчого у судовому засіданні, арешт вилученого мобільного телефону необхіден з метою проведення дослідження інформації, що знаходиться на ньому, із залученням спеціаліста. Наразі органом досудового розслідування призначено проведення слідчих дій із вказаним телефоном, відповідно для чого залучено спеціаліста, що вбачається із наданої у судовому засіданні копії супровідного листа від 11.01.2024.

Також слідчий суддя вважає посилання представників власника майна на те, що ОСОБА_17 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, як на підставу у відмові арешту майна необґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та в даному випадку не потребує наявність у власника майна статусу підозрюваного.

Отже, вивчивши клопотання та матеріали, що долучені в його обґрунтування, дослідивши заперечення на клопотання з додатками та заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, надавши їм оцінку, слідчий суддя вважає наявними достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучений мобільний телефон з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна та, зокрема, інформації на ньому.

Також слідчий суддя вважає, що вказаний арешт буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.01.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» IMEI: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1