Провадження по справі № 1-в/752/14/24
У Х В А Л А

"08" січня 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженої ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

встановив:

У листопаді 2023 року начальник Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із поданням про звільнення засудженої ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019.

Подання вмотивовано тим, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 ОСОБА_3 була засуджена за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. Між тим, у визначений ст.26 КВК України строк засуджена ОСОБА_3 штраф не сплатила. З моменту взяття засудженої на облік 01.11.2019 і до даного часу, остання жодного разу за викликом до органу з питань пробації не з`явилася, доказів сплати штрафу за вироком суду не надала. Вжитими заходами її місце перебування, проживання не встановлено. З моменту набрання вироком суду законної сили минуло більше ніж 3 роки, тобто строки давності виконання вироку суду закінчився. За таких обставин орган з питань пробації вважає, що подальше виконання вироку суду і перебування засудженої на обліку в органі з питань пробації, є недоцільним.

Прокурор подання підтримала.

Представник органу з питань пробації та засуджена в судове засідання не з`явилися. Від представника органу з питань пробації надійшло клопотання про розгляд подання без його участі. Судом відповідно до вимог ч.5 ст. 539 КПК України прийнято рішення про проведення судового засідання за відсутності уповноваженої особи органу з питань пробації і засудженого, які належним чином повідомлені про судове засідання.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали особової справи № 25/Ш/2019, дійшов до наступного.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 ОСОБА_3 засуджена за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Вирок суду набрав законної сили 21.10.2019.

У визначений ст.26 КВК України місячний строк ОСОБА_3 призначений судом штраф не сплатила, причини невиконання вироку суду органу з питань пробації не повідомила.

01 листопада 2019 і 11.07.2023 засудженій ОСОБА_3 направлялись повідомлення про необхідність прибуття до Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для встановлення причин невиконання вироку суду. Засуджена до органу з питань пробаціїне з`явилася, про причини невиконання вироку суду - не повідомила.

Також Голосіївський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 20.11.2019, 20.01.2020 звертався до Голосіївського районного суду м. Києва із поданнями про розстрочку несплаченої суми штрафу або заміну покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

Між тим, ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2019 і від 20.02.2020 у задоволенні зазначених клопотань органу з питань пробації було відмовлено.

З метою встановлення місця перебування засудженої Голосіївським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено запити до ДУ «Київський слідчий ізолятор» і Київського відділу державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ).

Згідно даних відповіді Київського відділу державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ) від 31.07.2023 за період з 19.09.2019 по дату надання відповіді реєстрація смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проводилася.

За даними ДУ «Київський слідчий ізолятор» станом на 11.07.2023 ОСОБА_3 під вартою не утримувалась.

З інформації УІАП ГУНП у м. Києві станом на 11.10.2023 встановлено, що стосовно ОСОБА_3 16.03.2020 внесено відомості до ЄРДР за № 0001976 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. 23.03.2020 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні спрямований до Солом`янського районного суду м. Києва. Дані про результати розгляду даного кримінального провадження відсутні.

За повідомленням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.04.2021, ОСОБА_3 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.02.2021 оголошена у розшук.

11 липня 2023 року Голосіївський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві із поданням про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Листом від 08.08.2023 Голосіївське УП ГУНП у м. Києві відмовило у внесенні відомостей до ЄРДР за ознаками вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 389 КК України в частині ухилення від відбування покарання у виді штрафу за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019, зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

Станом на 16.10.2023 уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженої документа про сплату штрафу.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частиною 3 та ч. 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.12.2015 р. у справі № 5-324кс15, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, ст.80 КК України передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

Як встановлено вище 16.03.2020 внесено відомості до ЄРДР за № 0001976 за ознаками злочину за ч.2 ст. 185 КК України стосовно ОСОБА_3 23.03.2020 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні направлено до Солом`янського районного суду м. Києва. Дані про результати розгляду даного кримінального провадження відсутні.

Тобто, перебіг строків давності виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 перервався 16.03.2020 вчиненням ОСОБА_3 нового злочину, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001976.

Тому строк давності виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 розпочав свій перебіг з 16.03.2020.

Між тим, з 16.03.2020 і до даного часу минуло більше двох років.

Відповідно до положень ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи, що у матеріалах особової справи відсутнє рішення суду про визнання засудженої ОСОБА_3 винуватою в умисному ухиленні від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також, закінчення як загального так і диференційований строків, передбачених ст. 80 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.80 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019.

Ухвала набирає законної сили закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1