Справа № 302/2067/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000184 відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.червоний жовтень зимовніковського району ростовської області російської федерації, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців немає, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.01.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 680 гривень, який сплачено,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27.11.2023 року, біля 17.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих сімейних непорозумінь із співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаками рук наніс декілька ударів в область обличчя ОСОБА_5 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта №122/м від 28.11.2023 року, спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах верхньої повіки правого ока, садна крила носа справа вище вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму, дії якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи.

По давності вкладаються в час події, яка мала місце 27.11.2023 року та відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локальних ударів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 01.12.2023 року, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою потерпілого ОСОБА_5 від 01.12.2023 року, потерпіла не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 28.11.2023 року (а.с.1-2), рапорт чергового інспектора ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 27.11.2023 року (а.с.3), протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.11.2023 року (а.с.4-5), висновок КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» № 4 від 10.01.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_4 о 19-35 год. 27.11.2023 року перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,54 проміле) (а.с.8), постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 28.11.2023 року (а.с.11), висновок судово-медичної експертизи № 122-м від 29.11.2023, складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_8 щодо проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 (а.с.13-14), протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 28.11.2023 (а.с.21-22), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 29.11.2023 року (а.с.46-48), повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 29.11.2023 (а.с.43-45), постанова від 30.11.2023 року про доручення призначення адвоката (а.с.49-50), доручення № 007- від 30.11.2023 року про надання безоплатної вторинної правової допомоги захисником адвокатом ОСОБА_6 (а.с.51), характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.25-37).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України, який кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків проти життя та здоров`я особи, та вироком Міжгірського районного суду від 30.01.2023 року був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу, проте, певних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України відносно тієї ж потерпілої особи (а.с.28-30), проте згідно відомостей ГУНП в Закарпатській області станом на 28.11.2023 штраф в сумі 680 грн. засудженим ОСОБА_4 у повному обсязі сплачено (а.с.26-27), отже за попереднім вироком ОСОБА_4 показання відбув (штраф сплатив), проте на теперішній час ОСОБА_4 має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, відповідно до положень ст.89 КК України.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом встановлено вчинення кримінального правопорушення (проступку) щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, а також вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність на теперішній час не знятої та не погашеної судимості, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_5 , цивільний позов останньою не подано, за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, що вбачається з характеристики Пилипецької сільської ради (а.с.35), на диспансерному обліку у лікарів нарколога, фтизіатра, психіатра ОСОБА_4 не перебуває, що свідчить з відповіді Міжгірської районної лікарні від 28.11.2023 року (а.с.33), тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у вигляді громадських робіт в межах, наближених до максимальних меж санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатьскої області: ОСОБА_9