Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6679/23
Номер провадження 1-кс/711/1806/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участі:

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси в режимі відеоконференції, клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження №0000330 від 04.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В обґрунтування клопотання зазначено, що ВР ЗЗКС СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 04.09.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи безробітним, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах дії воєнного стану, в період часу з 16.08.2023 по 14.09.2023, вимагав від потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що супроводжувалось погрозою насильством над потерпілою та членів її сім`ї.

Так, ОСОБА_4 в зазначений період часу, з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , надсилав повідомлення з текстом погрози фізичної розправи, на абонентський номер НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в яких вимагав грошові кошти в сумі 20 000 доларів США для не вчинення вказаних злочинних дій відносно потерпілої та членів її сім`ї.

Після чого, 14.09.2023 близько 11 години 48 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів щодо не вчинення фізичної розправи над потерпілою ОСОБА_7 та членів її сім`ї, перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від останньої грошові кошти в сумі 200 000 гривень.

У подальшому, 14.09.2023 в період часу з 13 години 26 хвилин до 20 години 40 хвилин, в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено грошові кошти в сумі 200 000 гривень, які були предметом вимагання.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Копіювата, Монастирищенського (Уманського) району, Черкаської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаним фактом 15.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім того, 14.09.2023 року згідно ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси проведений обшук домоволодіння та у прибудинкових спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого у будинку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone XS», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сімкартою за абонентським номером НОМЕР_5 , та у прибудинковій споруді виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Prestigio», s /n НОМЕР_6 , imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , із сім картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_9 .

15.09.2023 виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Iphone XS», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сімкартою за абонентським номером НОМЕР_5 , та мобільний телефон марки «Prestigio», s/n НОМЕР_6 , imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , із сім картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_9 - визнано речовими доказами, так як вони мають істотне значення для матеріалів кримінального провадження, мають значення для проведення подальших необхідних слідчих (розшукових) дій, містять на собі сліди вчинення злочину, та на них зберігається інформація про обставини вчинення злочину, яка може бути використана як доказ причетності особи до вчинення злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема на вказаних мобільних телефонах зберігається інформація стосовно вчинення злочину, наявні фотозображення листувань та листування з потерпілою, та вказані мобільні телефони використовувались для забезпечення злочинної діяльності та являються знаряддям вчинення злочину.

Ініціатор клопотання просить накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні просить накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання та звертає увагу суду на наступні факти, а саме: відсутні докази, що підтверджують належність вказаних телефонів ОСОБА_4 . Відсутні коробки, чеки та інші документи, які б вказували на власність.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого адвоката. Однак, вказав, що номер мобільного телефону НОМЕР_10 належить йому багато років, він перебував у телефоні, який колись йому дала сестра.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за №0000330 від 04.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (ч.1 ст.170 КПК України).

Пунктом 1 частини 2 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси був проведений обшук домоволодіння та у прибудинкових спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході проведення якого у будинку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone XS», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сімкартою за абонентським номером НОМЕР_5 , та у прибудинковій споруді виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Prestigio», s /n НОМЕР_6 , imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , із сім картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_9 .

Відповідно до постанови старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 15.09.2023 виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Iphone XS», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сімкартою за абонентським номером НОМЕР_5 , та мобільний телефон марки «Prestigio», s/n НОМЕР_6 , imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , із сім картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_9 , визнано речовими доказами.

Положеннями ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що вилучений мобільний телефон марки «Iphone XS», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сімкартою за абонентським номером НОМЕР_5 , та мобільний телефон марки «Prestigio», s/n НОМЕР_6 , imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , із сім картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_9 , відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Також слід зазначити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя вважає, з метою збереження речового доказу на час здійснення кримінального провадження на нього доцільно накласти арешт.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Посилання сторони захисту, що речі, на які сторона обвинувачення клопоче накласти арешт, не належать підозрюваному не береться до уваги, так як дана підстава має бути предметом розгляду кримінального провадження по суті, однак із доданих матеріалів вбачається, що вказані речі містять ознаки, передбачені ст.98 КПК України та були у користуванні підозрюваного, тобто в судовому засіданні підозрюваний самостійно назвав власний мобільний номер, що перебував у мобільному телефоні марки «Iphone XS», а стартовий пакет від мобільного номера телефону, який був вставлений у мобільний телефон марки «Prestigio», було знайдено у кімнаті проживання ОСОБА_4 .

Посилання сторони обвинувачення на підставу накладення арешту на майно у зв`язку із забезпеченням конфіскації майна як виду покарання не береться до уваги, так як не встановлено на даній стадії досудового розслідування пряма власність вказаних предметів, однак доведено належним чином їх використання підозрюваним для прийняття даного рішення.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, з огляду їх недоведеність в судовому засіданні володільцем майна.

Питання способу накладення арешту може бути переглянуте за відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст.7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження №0000330 від 04.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone XS», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сімкартою за абонентським номером НОМЕР_5 , та мобільний телефон марки «Prestigio», s /n НОМЕР_6 , imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , із сім картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_9 , що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів із забороною відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29.09.2023.