Справа № 541/243/24
Провадження № 1-кс/541/78/2024
У Х В А Л А

25 січня 2024 року

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 22 січня 2024 року до ЄРДР за № 0000092 клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме, просила накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено в ході огляду речей в приміщенні Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область, які видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон в корпусі блакитного кольору марки «ОРРО А17» модель «СРН 2477», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Прокурор ОСОБА_3 до початку судового засідання подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 , сповіщений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 22.01.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 12:00 год. по 14:00 год. 22.01.2024 в приміщенні залізничного вокзалу м. Миргород, що за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Залізнична, 27, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону належного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим останньому завдано матеріальних збитків на суму 2400 грн.

У ході розслідування кримінального провадження 22 січня 2024 року було проведено огляд речей в приміщенні Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область, які видав працівникам поліції ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було вилучено мобільний телефон марки «Орро» в корпусі блакитного кольору модель СРН 2477.

Подальшим додатковим оглядом було встановлено ІМЕІ1 НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 та повну марку «ОРРО А17» модель СРН 2477.

Власником вказаного майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Виявлене та вилучене в ході огляду майно визнано речовим доказом, з метою досягнення повноти та всебічності розслідування зазначено кримінального правопорушення, для збереження інформації та у зв`язку необхідністю проведення слідчих дій, для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Вищезазначений речовий доказ знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область).

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність накладенні арешту на вилучене майно, а саме: мобільний телефон в корпусі блакитного кольору марки «ОРРО А17» модель «СРН 2477», ІМЕІ1 НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Дані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення оглядів та судових експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обстав кримінального провадження. Вищевказаний речовий доказ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки він може бути використаний як докази, без якого неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та зазначений мобільний телефон, який було вилучено в ході огляду 22.01.2024 р., може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також несуть у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні внесеному 22 січня 2024 року до ЄРДР за № 0000092 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно: мобільний телефон в корпусі блакитного кольору марки «ОРРО А17» модель «СРН 2477», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який вилучено в ході огляду речей в приміщенні Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область, які видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користуванням власником до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1