Єдиний унікальний № 946/3764/23
Провадження № 1-кп/946/221/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

23 лютого 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, за обвинуваченням, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Едеа, Республіка Камерун, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, камерунця, неодруженого, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді старшого стрільця 1 відділення 3 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України .

Під час судового розгляду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшло клопотання про залучення обвинуваченому перекладача з посиланням на те, що він недостатньо володіє українською мовою. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник клопотання підтримали.

Прокурор заперечувал проти клопотання.

Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 30 травня 2023 року, ухвалою від 31 травня 2023 року було призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 13 червня 2023 року був призначений судовий розгляд, при цьому у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що його права йому зрозумілі, клопотання про призначення йому перекладача не надходило ані від нього, ані від захисника, що вбачається з журналу та технічного запису судового засідання.

Судовий розгляд був розпочатий 13 липня 2023 року з оголошення прокурором обвинувального акту. Після цього в порядку ст. 348 КПК України була встановлена особа обвинуваченого ОСОБА_4 та йому було роз`яснена суть обвинувачення. Обвинувачений ОСОБА_4 при цьому на запитання головуючого судді українською мовою надавав зрозумілі, чіткі та однозначні відповіді, а також чітко та однозначно зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, і висловив свою позицію щодо нього. Далі з урахуванням позиції обвинуваченого в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, після надання сторонам кримінального провадження можливості виступити з вступними промовами, був визначений обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження. При цьому перед вказаними процесуальними діями перед початком судового розгляду ОСОБА_4 був ознайомлений з його правами та обов`язками, і він зазначив, що їх роз`яснень не потребує.

При цьому усі вказані процесуальні дії вчинялися українською мовою, обвинуваченому ОСОБА_4 повною мірою забезпечена можливість виступати в суді та давати показання мовою, якою він бажає, а саме російською мовою, крім того в провадженні приймає участь захисник.

Обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України з 2009 року, проживає в Україні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

За змістом ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження віднесено, у тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З ч. 1, 3 ст. 29 КПК України випливає, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Крім того, відповідно до п/п. «е» п. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

У рішенні від 24 вересня 2002 року по справі Кускані проти Сполученого Королівства (Cuscani v UnitedKingdom) Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що перш за все «суд повинен пересвідчитись в тому, що відсутність перекладача не перешкоджає заявнику брати повну участь у розв`язанні питання, яке для нього мало вирішальне значення».

У даній ситуації суд повинен виходити із детального аналізу попереднього мовного досвіду обвинуваченого ОСОБА_4 для з`ясування дійсної необхідності залучення перекладача.

Твердження сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_4 недостатньо володіє державною мовою, є надуманими та необґрунтованими, оскільки під час здійснення судового розгляду відсутні жодні підстави вважати, що у ОСОБА_4 виникають труднощі у розумінні та спілкуванні державною мовою. Крім того, він є громадянином України, проживає в Україні. Раніше під час досудового розслідування процесуальні дії здійснювалися українською мовою без залучення перекладача.

Із звукозапису та журналу судового засідання вбачається, що ОСОБА_4 чудово розуміє українську мову, давав чіткі та послідовні відповіді на питання, поставлені як українською, так і російською мовами, викладав свої думки з приводу процесуальних питань, що розглядалися, зазначив, що висунуте обвинувачення йому зрозуміле, виклав свою версію подій щодо висунутого обвинувачення, інших обставин справи, що підлягають доказуванню.

Право ОСОБА_4 виступати в суді та давати показання тією мовою, якою він бажає, забезпечено повною мірою, крім того в провадженні приймає участь захисник. За таких обставин, суд вважає, що будь-яких труднощів в розумінні української мови у ОСОБА_4 немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати ОСОБА_4 таким, що не розуміє та недостатньо володіє українською мовою, а його позиція в цій частині є недобросовісною.У зв`язку з викладеним, клопотання обвинуваченого та його захисника про залучення обвинуваченому перекладача є необґрунтованим.

За подібних обставин такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 03 червня 2021 року у справі №761/7017/17.

Суд також звертає увагу обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, на положення постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 401 «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги» (зі змінами), згідно якій Кабінетом Міністрів України погоджена пропозиція Міністерства юстиції щодо залучення центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги перекладача (сурдоперекладача) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги суб`єктам права на таку допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» у разі, коли зазначені суб`єкти не володіють державною мовою та/або є глухими, німими або глухонімими. Вказаною постановою також установлено, що перекладачі (сурдоперекладачі) залучаються для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі укладених договорів щодо надання послуг перекладу, у тому числі з фізичними особами - підприємцями/юридичними особами, згідно з вимогами цивільного законодавства. А також внесені зміни до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 130, щодо оплати послуг таких перекладачів (сурдоперекладачів). Тому у випадку необхідності для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_4 може бути залучений перекладач відповідним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в порядку, встановленому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №401 «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги».

Керуючись ст. 29, 68, 350, 370 - 372 КПК, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про залучення обвинуваченому ОСОБА_4 перекладача у кримінальному провадженні за його обвинуваченням за ч. 4 ст.408 КК України - відмовити.

Роз`яснити, що у випадку необхідності для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_4 може бути залучений перекладач відповідним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №401 «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги».

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1