Справа № 638/1101/23
Провадження № 1-кс/638/2300/23
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

захисника ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину,

встановив:

В провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, в якій захисник просить суд скасувати повідомлення про підозру від 28.03.2023 року складене слідчим СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 та погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000334 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке вручене ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати уповноважену особу Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова внести зміни до Єдиного Реєстру досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000334 та виключити відомості про дату повідомлення особи про підозру.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000334 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК. 28.02.2023 року ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Захисник вважає, що в матеріалах кримінального провадження недостатньо доказів, які можливо вважати достатніми для повідомлення особі про підозру, крім того захисник зазначає, що орган досудового розслідування не встановив механізм утворення тілесних ушкоджень, не встановив причинно-наслідкового зв`язку між діями підозрюваної та смертю потерпілого. Крім того ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 року встановлено необхідність проведення експертизи, яку так і не було проведено.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник скаргу підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Прокурор та слідчий проти задоволення скарги заперечували, вказали, що підозра пред`явлена у передбаченому законом порядку, та ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах.

Також слідчий в судовому засіданні надала матеріали кримінального провадження №0000334 від 08.02.2023 року, для розгляду скарги по суті.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000334 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК.

28.03.2023 року ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

18.09.2023 року підозрювану ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, що були внесені до ст. 303 ч.1 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Посилання захисника підозрюваної на те, що органом досудового розслідування зібрано не всі докази, є передчасним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У разі незгоди з процесуальними рішеннями прокурора чи слідчого, сторона захисту має право оскарження у порядку ст. 303 КПК України їх дій чи бездіяльності.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що повідомлення про підозру є необгрунтованим з огляду на відсутність доказів механізму вчинення тілесних ушкоджень, відсутності додаткової комплексної експертизи та на думку захисника недостатньо обгрунтованого причинно-наслідкового зв`язку між діями підозрюваної та смертю потерпілого; тоді як питання винуватості підозрюваної чи ні наразі вирішуватися не може слідчим суддею, причетність ОСОБА_4 до даного правопорушення вбачається із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, зокрема: протоколу огляду місця події із фото таблицею, протоколи допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , допит потерпілої ОСОБА_25 ; висновок експерта №12-17/57-А/23; висновок експерта №09-195/2023.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_4 28.03.2023 року підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 була причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

У зв`язку із вищевикладеним слідчий суддя дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 04.10.2023 року.

Слідчий суддя