Справа № 304/1740/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/487/23 за апеляційними скаргами прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, помічника вихователя Сімерківського закладу дошкільної освіти Перечинської міської ради, одруженої, українки, громадянки України, раніше не судимої,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначено:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий доказ, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане Комунальним некомерційним підприємством «Обласне комунальне некомерційне підприємство «Київський обласний шкірно-венерологічний диспансер», що знаходиться при матеріалах кримінального провадження при них зберігати.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

У кінці вересня 2021 року обвинувачена ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням місці, дату та часі, маючи умисел на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, що має право видавати такі документи і яка надає права з метою використання його іншою особою, а саме міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, виданого на її ім`я, зустрілася з невстановленою досудовим розслідуванням особою, якій надала свої анкетні дані для їх використання при підробці вказаного міжнародного свідоцтва, що не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск таких бланків, після отримання якого, з метою уникнення обов`язкової вакцинації як працівника освіти, що проводиться згідно з Постановою КМУ та наказу МОЗ України № 2153 від 04 жовтня 2021 року, і відповідно не відсторонення її від роботи, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використала підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, нібито видане Комунальним некомерційним підприємством «Київський обласний шкірно-венерологічний диспансер» Київської обласної ради, яке вказаною установою не видавалося, надавши таке директору Сімерківського закладу дошкільної освіти Перечинської міської ради ОСОБА_10 , за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, доведеності її вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до м`якості покарання. Просить суд оскаржуваний вирок суду скасувати та постановити новий вирок суду, яким визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.4 ст.358 КК України, за які призначити їй покарання у виді арешту за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - строком 2 місяці, за ч.4 ст.358 КК України 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді арешту, строком 2 місяці.

Не погоджуючись зі вказаним вироком місцевого суду обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 звернулися з апеляційною скаргою, в якій вказали, що з оскаржуваним вироком суду не згідні та вважають його незаконним. Вважають, що судом невірно дано оцінку доказам наданих прокурором під час судового розгляду. Вказують на те, що органом дізнання не встановлено, чи взагалі таке підприємство здійснювало щеплення громадян від COVID-19 в м. Ужгороді. На їх думку, в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Просять суд, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким кримінальне провадження закрити з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_5 та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора який заперечив апеляційні вимоги сторони захисту з огляду на безпідставність таких, та просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_5 дотримано.

Перевіряючи вирок суду в межах вимог і доводів апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_11 та прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів враховує таке.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, що регламентовані ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається з вироку, - при призначенні ОСОБА_5 покарання суд врахував: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із статтею 12 КК України, є кримінальними проступками та конкретні обставини скоєних нею кримінальних проступків; поведінку обвинуваченої до, під час та після вчинення кримінальних правопорушень; дані про її особу, що вона раніше не судима, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно та відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, врахувавши вищевказані обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), встановленим обставинам справи та особі обвинуваченої, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення внаслідок м`якості призначеного ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав вважати, що призначене обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді штрафу через м`якість та невідповідність тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, немає. На думку колегії суддів, підстави для призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання відсутні, тому вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора з цього приводу.

Доводи сторони захисту про те, що судом невірно дано оцінку доказам наданих прокурором під час судового розгляду, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів, перевірених колегією суддів під час апеляційного розгляду, які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Разом з тим, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, прокурор надав відповідь з Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний спеціалізований медичний центр» (КНП КОР «КОСМЦ») про те, що вказаним підприємством міжнародні свідоцтва про вакцинацію/профілактику взагалі нікому не видавались (в тому числі ОСОБА_5 ), оскільки вказаним Підприємством не надавались послуги із вакцинації від COVID-19, крім того, працівники Підприємства у 2021 році не відряджались на територію Закарпатської області, а також безпосередньо до м. Ужгород для проведення щеплень.

Доказів, які б стверджували протилежне стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а ті на які посилаються обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_11 ґрунтуються виключно на вільному тлумаченні норм законодавства, що широкому тлумаченню не підлягає та не може бути визнано належними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Сторона захисту не навела достатніх обґрунтувань порушення прав та законних інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 , які можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_11 , висновків суду не спростовують та не є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухваленням нового вироку, яким кримінальне провадження закрити з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, як цього просять в апеляційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при судовому розгляді в суді першої інстанції допущено не було.

За таких обставин, апеляційні скарги прокурора, обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_11 , не містять правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає їх необґрунтованими.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України і підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2023 року щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді