Справа № 464/5470/23
пр.№ 1-кп/464/482/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000503 від 09.06.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.02.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового терміну 2 роки, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 14.05.2023 у період часу з 21.00 год. по 23.00 год., перебуваючи біля будинку №38 по вул.Хоткевича у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та власного протиправного збагачення, діючи в умовах воєнного стану та повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з електричної люльки ZLP, яка перебуває на балансі у ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» електричні кабелі з маркуванням L=100m, кг-5G, 2,5mm у кількості 2 шт, вартістю 6 039 грн за одиницю, які є комплектуючими до даної люльки, які він попередньо зірвав невстановленим слідством способом, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» на загальну суму 12 078 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті. Надав пояснення про те, що ввечері 14.05.2023 проходив біля будівництва на вул.Гн.Хоткевича у м.Львові та побачив будівельну люльку, із якої викрав електричні кабелі. У подальшому, мідь з кабелів здав у пункті прийому металів за 1 500 грн. Вчинив даний злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати. Цивільний позов визнав.

Представник потерпілого ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» ОСОБА_5 заявив цивільний позов, у якому просив стягнути із ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» 12 078 грн матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 15 000 грн витрат на правову допомогу.

Прокурор в судових дебатах просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.02.2022 та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на 5 років 1 місяць.

У судовому засіданні представник потерпілого ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» ОСОБА_5 цивільний позов підтримав, просив такий задовольнити. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , підтримав думку прокурора.

За згодою сторін, згідно ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 непрацевлаштований, раніше неодноразово судимий, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Галицького районного відділу Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 від 21.09.2023, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є високий, а ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання відповідно до санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, вчинив даний злочин під час іспитового строку, відтак приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України у даному випадку, у зв`язку із чим, призначене судом покарання він має відбувати реально.

Саме таке покарання на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Окрім цього, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.02.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, відтак, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин під час іспитового строку, в силу вимог ч.3 ст. 78 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням вимог ст.71 КК України.

Вирішуючи заявлений представником потерпілого цивільний позов, суд прийшов до такого висновку.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичній особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із врахуванням вказаних норм, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням (злочином) завдано матеріальну шкоду ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО», відтак цивільний позов слід задовольнити.

Окрім цього, слід стягнути із ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн, які враховуючи норми ст. 124 КПК України, є документально підтвердженими стороною потерпілого.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 16.08.2023 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, відтак строк відбування покарання слід обчислювати з 16.08.2023.

Зважаючи на обраний вид покарання, запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.02.2022 - у виді позбавлення волі строком 1 (один) місяць, призначивши остаточне покарання ОСОБА_3 - 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 16.08.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Цивільний позов ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Світ будівництва і дизайну ПРО» завдану матеріальну шкоду в розмірі 12 078 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, а всього 27 078 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 1 434 грн.

Речовий доказ:

-диск із відеоматеріалами з ІС «Безпечна Львівщина», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1