Справа № 350/1251/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року селище Рожнятів

Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої СВ ВП № 2( сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, -

установив:

Скарга поступила до суду 26.12.2023.

Адвокат ОСОБА_4 просить скасувати постанову від 30.11.2023 винесену слідчою СВ відділення поліції № 2 (сел.Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000109 від 04.07.2023 за ч. 1 ст. 152 КК України.

З даною постановою про закриття кримінального провадження скаржниця не згідна, вважає її передчасною та такою, що порушує вимоги чинного КПК України. У скарзі представниця ОСОБА_6 зазначає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, внаслідок чого, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним.

Скарга мотивована тим, що відповідно до статті ч.1 ст. 152 КК України зґвалтуванням визначається вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування). Відповідно об`єктивною стороною конкретного кримінального правопорушення є вчинення дії сексуального характеру, пов`язаної із вагінальним проникненням в тіло потерпілої без її добровільної згоди.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.08.2022 близько 22:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у с. Осмолода на навчально-спортивних зборах з легкої атлетики Калуської ДЮСШ вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без її добровільної згоди. Однак, слідча все таки прийняла постанову про закриття кримінального провадження, що суперечить усім нормам та вимогам чинного законодавства України та міжнародного права.

ОСОБА_5 стверджує, що своєї згоди не надавала та чинила спротив. Однак, ОСОБА_7 являвся її тренером, який до цієї ситуації був для неї авторитетною людиною та фактично змусив її до статевих зносин проти її волі. ОСОБА_5 казала: « ОСОБА_8 , масажуйте ікра», « ОСОБА_8 , там не треба», « ОСОБА_8 , мені це не подобається»», що зазначено у психологічній характеристиці психоемоційного стану дорослого та уточнення подій кримінальної ситуації. Отже, під час спортивного масажу потерпіла постійно робила зауваження тренерові, щоб той припинив торкатися її статевих органів після чого він зупинявся, а потім знову продовжував, тобто він усвідомлював й розумів, що їй це не подобається й згоди на такі дії вона не дає, що очевидно.

Коли ОСОБА_7 зняв з ОСОБА_5 шорти разом зі спідньою білизною, то вона одразу запитала його: « ОСОБА_8 , що Ви робите?», чим прямо описується неочікуваність й несхвалення його дій і розуміється незгода з такими діями. Потерпіла відчула сором, розгубленість, але боялася щось сказати своєму авторитетному тренеру, щоб він не став агресивним та думаючи, що це скоро закінчиться. Внаслідок таких зухвалих дій у потерпілої стався ступор - її реакція на стресові ситуації, зумовлена психологічною травмою дитинства. Вона боялася тренера, тому «терпіла» і відповідно не могла нічого відповісти чи зробити. Це підтверджується проведеною психологічною експертизою, де зазначено, що ОСОБА_5 надає правдиві показання.

Слідча також не звернула належної уваги на те, що після поцілунку сідниць потерпілої ОСОБА_7 потерпіла намагалася вдягнути назад шорти та підвестися, що вже вказує на її незгоду надалі продовжувати спортивний масаж саме в такий спосіб. Однак, через кілька секунд, скориставшись тим, що потерпіла відмовилась виконувати його наказ обернутись (оскільки під час спортивного масажу вона лежала на животі) й відповідно не бачила, що відбувається, зняв штани та без її згоди вагінально проник своїм статевим органом у її тіло. Зрозумівши, що відбулось потерпіла відштовхнула ОСОБА_7 та втекла в бік намету.

Отже, вищезазначене вказує на наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, яке передбачене частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України, враховуючи те, що жодної згоди добровільної на ці статеві зносини ОСОБА_5 не надавала, через що і звернулася до органів досудового розслідування.

Крім того, у вказаному провадженні не були проведені всі необхідні слідчі дії з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Так, слідчою не було встановлено та допитано інших дівчат та хлопців, які могли б прямо підтвердити неодноразовість залицяння підозрюваним до своїх підлеглих. Проігноровано факт того, що підозрюваний окрім потерпілої неодноразово роблячи масаж іншим студентам торкався їхніх статевих органів та не зважав на зауваження цього не робити.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала. Вказала, що вона, як представник потерпілої переконана, що слідчою не було вжито всіх належних заходів для отримання доказів вчинення щодо неї кримінального правопорушення ОСОБА_7 . Також слідчою проігноровано та не надано правову оцінку психологічній характеристиці психоемоційного стану дорослого та уточнення кримінальної ситуації, не враховано, що ОСОБА_7 був тренером потерпілої, яка є особою молодого віку, а тому мав можливість змусити її до статевих зносин за допомогою психологічного насильства та примусу. Постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно тому просить її скасувати.

Слідча СВ відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги. Вказала, що інших доказів, які наявні в матеріалах кримінального провадження не можливо встановити. В поясненнях свідків, жодних розбіжностей не виявлено. Вважає скаргу безпідставною, а постанову такою що в повній мірі відповідає вимогам кримінального закону.

Слідчий суддя, вислухавши учасників провадження, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно із ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження №0000109 від 04.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.1 КК України встановлено, що оскаржувану постанову було прийнято 30.11.2023, однак копія постанови була вручена ОСОБА_4 14.12.2023.

Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З досліджених матеріалів кримінального провадження №0000109 вбачається, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2023, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.152 КК України.

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як і ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається у формі постанови.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: - зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; - мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Виходячи з правового аналізу даних норм у взаємозв`язку з приписами ст. 284 КПК України, можна прийти до висновку, що рішення слідчого у формі постанови про закриття кримінального провадження можливе після дослідження ним всіх обставин, оцінки ним кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та з відображенням в постанові результатів такої оцінки доказів.

Однак, постанова слідчої СВ відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000109, вказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до статті ч.1 ст. 152 КК України зґвалтуванням визначається вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Відповідно об`єктивною стороною даного кримінального правопорушення є вчинення дії сексуального характеру, пов`язаної із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло потерпілої без її добровільної згоди.

Для інкримінування ст. 152 КК України потрібно встановити, що дії сексуального характеру були вчинені за відсутності чітко вираженого, явного, переконливого, такого, щоб інша особа зрозуміла, що особа бажає сексуального проникнення в її тіло, волевиявлення, за якого кожен із партнерів упевнений у добровільній згоді іншого на конкретні дії сексуального характеру, що виражена в певній зовнішній формі (вербально, жестами, мімікою чи конклюдентними діями тощо).

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що слідча в постанові про закриття кримінального провадження не надає правову оцінку аудіо запису розмови із тренером ОСОБА_7 , де він вибачається та жалкує про вчинені ним дії, зокрема щодо статевого акту, який відбувся між ними. Слідча в постанові про закриття кримінального провадження повинна здійснити оцінку наданого аудіо запису. Аудіозапис зі слів потерпілої не долучався нею безпосередньо, як це стверджує слідча у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, а був долучений ОСОБА_9 . Слідча може витребувати у свідка необхідний аудіозапис, та надати йому оцінку. Вищезазначене повинно бути належним чином перевірено під час досудового розслідування, а слідча повинна вжити усіх вичерпних заходів для повноти та всебічності досудового розслідування і здобуття доказів вчинення кримінального правопорушення.

Слідчою не надано оцінки поясненням, як ОСОБА_7 так і самої ОСОБА_5 , з приводу статевого акту, що мав місце між ними 09.08.2022. Постанова не містить належного аналізу та оцінки всіх доказів отриманих в результаті досудового розслідування.

Крім того, слідчою не вжито заходів та не проведено всіх необхідних та передбачених законом слідчих дій для здобуття нових доказів у кримінальному проваджені для встановлення об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування, а слідча повинна вжити усіх вичерпних заходів для повноти та всебічності досудового розслідування і здобуття доказів вчинення кримінального правопорушення

При цьому, слідчий суддя, враховуючи, що ним вже розглядається скарга потерпілої в даному кримінальному провадженні на постанову слідчої про закриття кримінального провадження, в контексті доводів та обґрунтування скарги, вважає за необхідне наголосити органу досудового розслідування про те, що постанова не містять посилань на докази усунення недоліків вказаних в ухвалі слідчого судді від 13.10.2023.

Згідно ст. 3 Конституції України, утвердження та забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Право кожного на правову допомогу закріплено у ч. 1 ст. 59 Конституції України.

У статті 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, одним із яких є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, серед яких відповідно до п. 25 ч.1 ст. 3 КПК України є потерпілий.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Таким чином, забезпечення гарантованих Конституцією прав і свобод людини і громадянина у кримінальному судочинстві обумовлено не формальним визнанням особи тим чи іншим учасником кримінального провадження, а наявністю певних сутнісних ознак, що характеризують фактичне положення цієї особи як такої, що потребує забезпечення відповідного права.

Будь-яка гарантія кримінального процесу поширюється на кожного учасника кримінальних процесуальних правовідносин. Надання кожному, залученому до сфери кримінального судочинства можливості використовувати всі гарантії, передбачені у кримінальному процесі, є одночасно й умовою рівності всіх громадян перед законом та судом. Отже, захист прав потерпілого це сенс кримінального процесу.

Таким чином, захист прав потерпілого (жертви) випливає із загальних прав кожної людини, зокрема: право на рівний доступ до суду та рівність перед судом; право на відкритий судовий розгляд; право на судовий розгляд компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону тощо.

У цьому контексті важливого значення набуває положення, згідно якого суд зобов`язаний визначити істотним порушенням прав людини і основоположних свобод у разі порушення права на захист. Проте, у положеннях ст. 20 КПК України правом на захист забезпечений підозрюваний, обвинувачений, виправданий і засуджений. Між тим, у світлі рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи (Рекомендація R (85) 11 Комітету міністрів держав-членів відносно положення потерпілого у рамках кримінального права та кримінального процесу від 28.06.1985 р.) основною функцією кримінального правосуддя має бути задоволення запитів і охорона прав та законних інтересів й потерпілого.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Виходячи з вищевикладеного, є передбачені законом підстави для скасування постанови від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000109 від 04.07.2023 за ч. 1 ст. 152 КК України, оскільки така перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

За таких обставин скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 22, 26, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову від 30.11.2023 винесену слідчою СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000109 від 04.07.2023 за ч. 1 ст. 152 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: