Провадження № 1-кс/344/9318/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Івано-Франківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000042 від 31.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.12.2023 слідчий ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_5 , звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_6 , проживаючи на території України та відвідуючи в період з 2014 по 2022 роки територію тимчасово окупованої АР Крим, достовірно володіла інформацією про тимчасову окупацію її території збройними силами російської федерації та усвідомлювала, що новоутвореними незаконними органами влади та збройними формуваннями вчиняються активні дії, спрямовані на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У травні 2014 року у ОСОБА_6 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел, спрямований на фінансування дій збройних формувань окупаційної влади на території АР Крим, які протиправно порушують територіальну цілісність України в межах установлених кордонів, захопили державну владу на території АР Крим та забезпечують функціонування незаконних окупаційних органів АР Крим.

ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, володіючи об`єктами нерухомості на території тимчасово окупованої АР Крим, як особисто, так і через підконтрольні юридичні особи, умисно, з корисливою метою збереження права власності на вказане майно, вирішили забезпечити його охорону шляхом надання фінансових ресурсів збройним формуванням окупаційної влади російської федерації, які системно вчиняли дії, з метою повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи, що незаконно створені на території АР Крим збройні формування російської федерації протиправно захопили державну владу та забезпечують окупаційний режим на вказаній території, умисно, з корисливою метою, бажаючи сприяти такій діяльності шляхом надання фінансових ресурсів, створили протиправний механізм їх фінансування шляхом передачі грошових коштів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони майна на території АР Крим, належного їм напряму та опосередковано через підконтрольні юридичні особи.

Володіючи об`єктами нерухомості на території АР Крим, ОСОБА_6 01.05.2007 уклала з УДСО при ГУ МВС України в АР Крим договір № ЯЛ03-1357А на охорону об`єкту нерухомості, розташованого в АДРЕСА_1 . Після тимчасової окупації АР Крим громадянка України ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що військові підрозділи держави-окупанта захопили частину території суверенної держави Україна, вчинили дії з метою насильницької зміни конституційного ладу, захопили державну владу та із залученням військових формувань продовжують насильницьким способом її утримувати, умисно вчиняючи дії на шкоду суверенітету та територіальній цілісності України заради своїх особистих матеріальних інтересів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, продовжила дію договору № ЯЛ03-1357А від 01.05.2007 на охорону об`єкту нерухомості в АДРЕСА_1 з незаконно створеним та підконтрольним окупаційній владі «УГСО при МВД Республики Крым», оформивши додаткову угоду на його оплатну охорону.

При цьому, ОСОБА_6 знала та усвідомлювала, що перераховуючи кошти збройному формуванню держави-окупанта, вона тим самим здійснює фінансування дій, які сприятимуть створенню та логістичному утриманню незаконних органів влади, збройних та воєнізованих формувань на території АР Крим на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Для фінансування антидержавних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, ОСОБА_6 вступила в злочинну змову з ОСОБА_7 , яка постійно проживала на території АР Крим та на підставі нотаріально засвідчених довіреностей представляла її інтереси, забезпечити механізм охорони та функціонування належного їй нерухомого майна та систематичне проведення оплати військовим формуванням російської федерації, які насильницьким способом захопили державну владу.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи надані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засоби у вигляді підписаних протоколів зборів учасників ТОВ «Таврия-Инвест», договору № між ТОВ «Інвестиційна компанія «Спорт-Тур» та «Федеральным государственным унитарным предприятием «Охрана» МВД РФ» та інших документів, що було пов`язано з їх службовою діяльністю, упродовж 2014-2022 років умисно, повторно, з корисливою метою, вчинили фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом передачі фінансових активів підрозділам окупаційної влади на території АР Крим, зокрема її збройним формуванням, які приймають участь у здійсненні збройної агресії РФ проти України, на загальну суму 21 358 426 (двадцять один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість) грн 57 коп, що у 17217 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить великий розмір.

Окрім того, громадянка України ОСОБА_6 після початку повномасштабного вторгнення збройних сил та воєнізованих формувань РФ на територію України за попередньою змовою з керівником ООО «Таврия-Инвест» ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним рф на тимчасово окупованій території АР Крим, умисно, в період з березня 2022 року по грудень 2022 року перерахували «ФГКУ УВО ВНГ России по Республике Крым» грошові кошти в сумі 33 889,66 російських рублів, що по середньому курсу НБУ за 2022 рік становить 16 707,6 грн, зокрема з березня по червень 2022 року щомісячно по 1963,70 російських рублів, в червні 2022 року на суму 506,76 російських рублів, з липня по грудень 2022 року щомісячно по 3927,40 російських рублів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони з використанням кнопки тривожної сигналізації.

07.02.2023 за встановленими епізодами злочинної діяльності, ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Окрім того, 07.12.2023 підозрюваній ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, тобто у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.

Санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до восьми років з конфіскацією майна, а санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Згідно відомостей наявних в декларації ОСОБА_10 чоловіка ОСОБА_6 , остання володіє грошовими коштами на наступних банківських рахунках відкритих в АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК»:

- НОМЕР_1 ,

- НОМЕР_2 ,

- НОМЕР_3 ,

- НОМЕР_4 ,

- НОМЕР_5 .

Таким чином, враховуючи, що санкції ч. 3 ст. 110-2 та ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачають такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної.

Разом з цим, з метою забезпечення арешту майна та зважаючи на те, що вказане майно не було тимчасово вилучене, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України просить про розгляд даного клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання про накладення арешту на майно, просив задоволити.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України виклик власника майна, його захисника не здійснювався, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 31.01.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

З клопотання вбачається, що у травні 2014 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на фінансування дій збройних формувань окупаційної влади на території АР Крим, які протиправно порушують територіальну цілісність України в межах установлених кордонів, захопили державну владу на території АР Крим та забезпечують функціонування незаконних окупаційних органів АР Крим.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи надані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засоби у вигляді підписаних протоколів зборів учасників ТОВ «Таврия-Инвест», договору № між ТОВ «Інвестиційна компанія «Спорт-Тур» та «Федеральным государственным унитарным предприятием «Охрана» МВД РФ» та інших документів, що було пов`язано з їх службовою діяльністю, упродовж 2014-2022 років умисно, повторно, з корисливою метою, вчинили фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом передачі фінансових активів підрозділам окупаційної влади на території АР Крим, зокрема її збройним формуванням, які приймають участь у здійсненні збройної агресії РФ проти України, на загальну суму 21 358 426 (двадцять один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість) грн 57 коп, що у 17217 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить великий розмір.

Окрім того, громадянка України ОСОБА_6 після початку повномасштабного вторгнення збройних сил та воєнізованих формувань РФ на територію України за попередньою змовою з керівником ООО «Таврия-Инвест» ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним рф на тимчасово окупованій території АР Крим, умисно, в період з березня 2022 року по грудень 2022 року перерахували «ФГКУ УВО ВНГ России по Республике Крым» грошові кошти в сумі 33 889,66 російських рублів, що по середньому курсу НБУ за 2022 рік становить 16 707,6 грн, зокрема з березня по червень 2022 року щомісячно по 1963,70 російських рублів, в червні 2022 року на суму 506,76 російських рублів, з липня по грудень 2022 року щомісячно по 3927,40 російських рублів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони з використанням кнопки тривожної сигналізації.

Відповідно до відомостей, наявних в декларації ОСОБА_10 , що надані слідчим чоловіка ОСОБА_6 , остання володіє грошовими коштами на наступних банківських рахунках відкритих в АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК»:

- НОМЕР_1 ,

- НОМЕР_2 ,

- НОМЕР_3 ,

- НОМЕР_4 ,

- НОМЕР_5 .

Відповідно до повідомлення про підозру від 03.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, та в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України 07.02.2023 вручено повідомлення про підозру у передбачений законом спосіб.

Окрім того, 07.12.2023 підозрюваній ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, тобто у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 110-2 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від шести до восьми років з конфіскацією майна, та злочин, передбачений ч. 4 ст. 111-1 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії нетяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення - штраф до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. У такий спосіб особа, яка вчинила злочин, обмежується у праві власності на певне майно, що вона набула на законних підставах до ухвалення вироку. Це покарання передбачає вилучення як усього майна, так і його частини.

Отже, мета накладеного арешту відповідає положенням п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КК України.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно належить на підозрюваній, може бути конфісковано у випадку призначення судом відповідного покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за ч.3 ст. 110-2 КК України та за ч. 4 ст. 111-1 КК України, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

При цьому, слід роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на грошові кошти, які перебувають у власності підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6 , з забороною відчуження, розпорядження та користування ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку), а саме грошові кошти на наступних банківських рахунках відкритих в АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК»:

- НОМЕР_1 ,

- НОМЕР_2 ,

- НОМЕР_3 ,

- НОМЕР_4 ,

- НОМЕР_5 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали складено 22.12.2023.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1