УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу

02.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3

слідчого ТУ ДБР - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000012, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

в с т а н о в и в :

І. Суть клопотання

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В клопотанні вказано, що 01.01.2023 р. інспектор взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , прибувши на виклик з приводу вчинення ОСОБА_8 домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 , умисно застосував до правопорушника ОСОБА_8 фізичну силу, а саме кулаком правої руки наніс один удар у ділянку голови ОСОБА_8 ліворуч, після чого двома руками штовхнув потерпілого, присадивши його до підлоги, та наніс удар правою рукою по голові потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому біль та дії, які ображають його особисту гідність.

Слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , будучи працівником поліції, знехтував зазначеними вимогами законодавства умисно, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися застосуванням насильства та болісними, такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України.

29.09.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

ІІ. Процедура та позиції сторін

В судовому засіданні прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просив його задоволити. Вказав, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти ризикам, вказаним слідчим в клопотанні.

Додатково пояснив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 застосувати неможливо, оскільки підозрюваний є діючим працівником поліції, може в будь-який час, перебуваючи на службі, здійснити тиск на потерпілого. На запитання слідчої судді зазначив, що протягом досудового розслідування, яке триває 8 місяців, неналежної поведінки ОСОБА_6 не допускав, з органом досудового розслідування співпрацює, факти про тиск та свідка чи потерпілого відсутні, відомості про здійснення будь-яких дій, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, також відсутні.

Слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, вказав, що підозрюваний викликався в якості свідка один раз 04.04.2023 р., від надання показів не відмовляється, проте заперечує нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Зауважив, що підозра є обгрунтованою, а ризики, наведені в клопотанні, доведеними.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечував, свою причетність до інкримінованого йому злочину не визнав. Пояснив, що прибув на виклик щодо вчинення ОСОБА_8 домашнього насильства, на його прохання зняти маску та надати для перевірки документи, потерпілий відмовився, почав нецензурно висловлюватись та поводити себе агресивно по відношенню до працівників правоохоронного органу. Пояснив, що дійсно намагався зняти маску з правопорушника, щоб встановити його особу, вийшло так, що зачепив його обличчя, проте удари не наносив. Зазначив, що не має змоги перебувати під цілодобовим домашнім арештом, оскільки має на утриманні дружину, яка не працює, та малолітню дитину, догляд за якою здійснює дружина. Зауважив, що застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавить його можливості утримувати сім"ю.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Вважає підозру необгрунтованою, оскільки події відбувались 01.01.2023 р., заяву про застосування фізичної сили подано 02.01.2023 р, підозра вручена лише у вересні 2023 року, спірним є питання, чому потерпілий одразу не викликав швидку домомогу та поліцію для фіксування тілесних ушкоджень.

Вважає ризики, наведені прокурором, не підтвердженими жодними доказами. Під час вирішення питання щодо обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу просив врахувати, що підзахисний за місцем проживання та за місцем проходження служби характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину та непрацюючу дружину, брав безпосередню участь в бойових діях, протягом тривалого часу з травня по серпень 2023 року перебував в зоні бойових дій, жодних порушень процесуальної поведінки не вчиняв, досудовому розслідуванню не перешкоджав, покази надавав, з потерпілим та свідками з приводу події жодного разу не спілкувався, а відтак наведені прокурором ризики є лише припущеннями.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження №0000012, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

29.09.2023 року в межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися застосуванням насильства та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями.

Наявність обгрунтованої підозри сторона обвинувачення доводить на підставі документів, які долучені до клопотання: даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.01.2023 р.; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; даними протоколу слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 від 13.05.2023 р.; даними протоколу допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; даними протоколу огляду від 21.08.2023 р.; висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи; висновком експерта за результатами проведення комплексної судової фототехнічної та портретної експертизи.

В судовому засіданні захисник вказував на те, що прокурором не доведена наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Слідчий суддя не погоджується з такими доводами з огляду на наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що можливо було вчинене кримінальне правопорушення за обставин, вказаних в клопотанні.

А відтак слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, що прокурором не доведена наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, які слідчий суддя вважає достатніми на даній стадії досудового розслідування.

При вирішенні питання про застосування щодо особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, запобіжного заходу не підлягає доведенню і встановленню поза розумним сумнів наявність всіх складових складу будь-якого кримінального правопорушення, що є обов`язковою умовою під час розгляду справи по суті під час судового провадження.

Звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням, прокурор посилався на наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема, показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів, підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведений ризик, що підозрюваний можепереховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, беручи до уваги тяжкість покарання, яке може загрожувати у разі визнання його винним, оскільки відповідальність за ч. 2 ст. 365 КК України передбачена у вигляді безальтернативного покарання - позбавлення волі до 8 років.

Наявність інших ризиків, на які міститься посилання в клопотанні, можливість незаконно впливати на свідків, потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, на переконання слідчого судді прокурором не доведена.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що підозрюваний може незаконно випливати на свідків та/або потерпілого, оскільки він не підтверджений жодними конкретними фактами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, а також підтверджено прокурором в судовому засіданні, що свідки були допитані згідно протоколів допитів 08.05.2023 р. та 25.05.2023 року, слідчі і процесуальні дії в кримінальному провадженні проводяться з 02 січня 2023 року, зокрема, експертиза в кримінальному провадженні призначена лише 24.08.2023 року, з клопотанням про застосування даного запобіжного заходу слідчий звернувся 02.10.2023 року.

Разом з тим, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні прокурор не навів жодного довода про те, що підозрюваний звертався до потерпілого чи свідків, вчиняв якісь дії, які б могли бути розцінені як вплив, не вказує, що в матеріалах кримінального провадження наявні відомості про те, що потерпілий чи свідки звертались з приводу здійснення на них тиску підозрюваним.

Недоведеними також є і ризики щодо можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ні в клопотанні слідчим, ні в судовому засіданні прокурором не надані докази того, що ОСОБА_6 вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; встановлено, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не доведено, що він схильний до протиправної поведінки, не притягувався до адміністративної відповідальності, не аргументовано, яким чином правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, може бути продовжено.

Натомість в судовому засіданні прокурор та слідчий вказували, що ОСОБА_6 надавав покази, з`являвся на виклики, порушень процесуальної поведінки з 03.01.2023 року не допускає, що також спростовує ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

Посилання на існування цих ризиків носять не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту їх існування слідчому судді не надано. З цих підстав, ці ризики не враховуються слідчим суддею при вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Слідчий суддя наголошує, що в клопотанні сторони обвинувачення взагалі відсутнє будь-яке обгрунтування неможливості застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, що є обов`язковим.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, доведеність прокурором наявності лише одного ризику. Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний є особою молодого віку, має постійне місце проживання та постійне місце роботи, за якими характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про те, що він має міцні соціальні зв`язки, дружина не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною за станом здоров`я, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, брав безпосередню участь в бойових діях.

Прокурором не доведено, що протягом здійснення досудового розслідування підозрюваний вчиняв будь-які дії, які б могли свідчити про його неналежну процесуальну поведінку.

Враховуючи обставини злочину, поведінку та особу самого ОСОБА_8 , який неодноразово притягувався до відповідальності, на момент скоєного були підстави вважати, що перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, відсутність негативних наслідків, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який просить застосувати прокурор, є занадто суворим, підстави для його обрання відсутні.

Слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Одночасно слідчий суддя покладає на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1,3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_6 обов`язки зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та знівелють ризик, доведений прокурором, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, суду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 184, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити частково.

Відмовити в обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1.прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

3.утримуватись від спілкування з потерпілим та зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4.здати на зберігання до відповідного органу державної влади власний паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали до 28.11.2023 року (включно).

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого групи слідчих другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, який уповноважений здійснювати досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Повний текст ухвали складений 06.10.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1