Справа №766/2239/24
н/п 1-кс/766/1600/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000057 від 16.01.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

19.02.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за постійним місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: подрібнену суху речовину рослинного походження, схожу на наркотичну, поміщено до сей-пакету PSP 1151030, мобільний телефон марки SIGMA imei НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP 2218145, які належать ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності.

З їх залишенням відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, в розпорядженні органу досудового розслідування - на час проведення досудового розслідування, в розпорядженні суду на час судового розгляду.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Відділення поліції №1 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2024 до ЧЧ Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшов рапорт від т.в.о. начальника СКП ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області, капітана поліції ОСОБА_6 , про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було отримано інформацію, про те, що мешканець Херсонського району, Херсонської області с. Чорнобаївка громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 збуває на території Херсонського району ручні протипіхотні гранати.

17.02.2024 в період часу з 11 год. 38 хв. по 14 год. 27 хв. проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді від 15.02.2024 №766/2239/24 н/п 1-кс/766/1532/24, за адресою: АДРЕСА_1 , за постійним місцем проживання ОСОБА_5 , в ході обшуку, в одній з кімнат виявлено та в подальшому вилучено подрібнену суху речовину рослинного походження, схожу на наркотичну, поміщено до сей-пакету PSP 1151030. Також в одній з кімнат виявлено та в подальшому вилучено мобільний телефон марки SIGMA imei НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP 2218145.

Крім того ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем мешкання якого проводився обшук, пояснив, що вилучені предмети, а саме подрібнена суха речовина рослинного походження, схожа на наркотичну та мобільний телефон марки SIGMA imei НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 належать йому на праві власності.

17.02.2024 вилучені в ході обшуку предмети визнані речовим доказом по кримінальному провадженню.

В даному випадку вказане вище вилучені предмети слід вважати речовими доказами по кримінальному провадженню та в подальшому вони можуть бути використані як докази, а також будуть направлені на експертне дослідження.

В разі не забезпечення збереження вилученого в ході огляду майна, воно може бути знищеним, зміненим, втраченим, перетвореним, відчуженим тощо, слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Відділення поліції №1 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

17.02.2024 в період часу з 11 год. 38 хв. по 14 год. 27 хв. проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді від 15.02.2024 №766/2239/24 н/п 1-кс/766/1532/24, за адресою: АДРЕСА_1 , за постійним місцем проживання ОСОБА_5 , в ході обшуку, в одній з кімнат виявлено та в подальшому вилучено подрібнену суху речовину рослинного походження, схожу на наркотичну, поміщено до сей-пакету PSP 1151030. Також в одній з кімнат виявлено та в подальшому вилучено мобільний телефон марки SIGMA imei НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP 2218145.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем мешкання якого проводився обшук, пояснив, що вилучені предмети, а саме подрібнена суха речовина рослинного походження, схожа на наркотичну та мобільний телефон марки SIGMA imei НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 належать йому на праві власності.

17.02.2024 вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

Слід відзначити, що першочергово, а саме 16.01.2024 року, відомості до ЄРДР внесені за ч. 1 ст. 263 КК України, а після відшукання та вилучення подрібненої сухої речовини рослинного походження, схожої на наркотичну, а саме 17.02.2024 року відомості до ЄРДР внесені і за ч. 2 ст. 309 КК України.

З огляду на викладене подрібнена суха речовина рослинного походження, схожа на наркотичну відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до її відчуження, знищення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

Що стосується мобільного телефону, то слідчий суддя враховує, що дозвіл на відшукання та вилучення такого не надавався.

При цьому, у відповідності із ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

У клопотанні відсутні відомості, що надання мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або він отриманий в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також, що доступ до нього обмежується власником чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З огляду на викладене у слідчого судді відсутні підстави для накладення арешту на вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 17.02.2024 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що належить останньому, а саме подрібнену суху речовину рослинного походження, схожу на наркотичну, яку поміщено до сей-пакету PSP 1151030, шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження.

В решті клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1