Справа 372/162/21 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4655/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисників обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28 вересня 2023 року.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшились, а також враховуючи правову кваліфікацію діяння, постановленого у вину обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , наявні підстави для продовження строку тримання під вартою останніх з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки. З огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено та зважаючи на необхідність виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд першої інстанції вважав доцільним продовжити строки тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою. Оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України, зокрема з огляду на їх вік, рід занять, стан здоров`я, фактичні обставини справи, обраний раніше запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. На думку апелянта, рішення суду не містить достатніх мотивів, які б підтверджували доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання прокурора фактично містить формальний перелік ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Судом не прийнято до уваги та не враховано докази, які вже були досліджені безпосередньо в судовому засіданні, та які виправдовують ОСОБА_6 , підтверджують його непричетність до інкримінованого кримінального правопорушення. Окрім цього, судом не враховано показання свідків, які вказали, що не впізнають та раніше ніколи не бачили обвинуваченого ОСОБА_6 . На переконання захисника, ризики на які посилався прокурор є припущенням та не відповідають фактичним обставинам справи. Крім цього, звернув увагу на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , яке погіршилось під час перебування під вартою та свідчить про необхідність термінового та повного медичного обстеження та надання медичної допомоги ОСОБА_6 у відповідному медичному закладі. Захисник вважав, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , та буде помірною для обвинуваченого, його родини та буде відповідати обставинам, які суд має врахувати при застосуванні застави. Крім того, у разі внесення застави та звільнення ОСОБА_6 з під варти, внесені грошові кошти будуть ще одним, додатковим стримуючим фактором, який забезпечить його належну процесуальну поведінку. Таким чином, висновок суду в частині відмови у задоволенні клопотання захисника про визначення застави є необґрунтованим та безпідставним. Просив ухвалу скасувати та постановити нову якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на інший менш суворий. У разі неможливості зміни запобіжного заходу, просив змінити ухвалу суду в частині відмови у визначенні застави та визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

В апеляційній скарзі захисників обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Захисники звернули увагу на те, що судом розглянуто клопотання прокурора, яке надійшло до суду з порушеннями встановлених законом процесуальних вимог. На переконання захисників, рішення суду не містить достатніх мотивів, які б підтверджували доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання прокурора фактично містило формальний перелік ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, судом не врахована позиція численних рішень Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, сама тяжкість інкримінованого злочину не може слугувати обґрунтуванням обрання обвинуваченому найбільш суворого запобіжного заходу. На переконання захисників, прокурором не доведено неможливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не наведено обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Просили ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явилися, у зв`язку із чим, суд вважав за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутність.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Як вбачається із апеляційних скарг захисниками порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової ухвали про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 31 липня 2023 року, строк тримання обвинувачених був визначений до 28 вересня 2023 року. Із 27 вересня 2023 року щодо обвинувачених діяла інша ухвала, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою фактично втратила чинність. Висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на теперішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню в одним зі способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і у нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей чинного КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст.199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність, унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисників обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що відповідно до вимог ст.407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.

Колегія судів зважає на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а тому колегія суддів залишає апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисників обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4