УХВАЛА

5 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 225/7530/21

провадження № 51 - 7086 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 - законного представника засудженого неповнолітнього ОСОБА_5 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 4 травня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з заявою в якій просить прийняти до провадження долучену до неї касаційну скаргу її сина - засудженого

ОСОБА_5 .

Як убачається зі змісту касаційної скарги, фактично така виготовлена ОСОБА_4 та підписана від імені її сина ОСОБА_5 .

Перевіривши вказану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК Суд дійшов висновку, що її подано без додержання приписів цих вимог.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені

у ст. 438 КПК, що можуть бути підставою для зміни чи скасування таких рішень,

а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Однак у своїй касаційній скарзі законний представник не вказує у чому саме полягає незаконність судових рішень та не наводить обґрунтувань щодо необхідності їх скасування чи зміни на підставах, передбачених ч. 1

ст. 438 КПК з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Усупереч положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями

ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення

і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Законний представник просить скасувати вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 4 травня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року та призначити засудженому менш суворе покарання, що не узгоджується з вимогами

ст. 436 КПК, оскільки за наслідком скасування оскаржуваних судових рішень суд касаційної інстанції вправі призначити новий розгляду у суді першої

чи апеляційної інстанцій, або закрити кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного, прохальна частина касаційної скарги законного представника не містить вимог, які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на приписи ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши,

що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього засудженого

ОСОБА_5 залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити останній, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу їй буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3