Справа №: 398/3251/23
провадження №: 1-кп/398/321/23
ВИРОК

Іменем України

"19" грудня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 28.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001125, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2023 року о 12 год. 42 хв. на перехресті вул. Першотравнева та просп. Соборний в місті Олександрія Кіровоградської області біля приміщення комунального закладу «Палац урочистих подій» у зв`язку з порушенням п.2.1 (а) та п.2.1 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», екіпаж сектору реагування патрульної поліції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградські області зупинив транспортний засіб марки «DACIA» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , під час перевірки відповідних документів на право керування транспортним засобом було встановлено, що у ОСОБА_4 відсутнє посвідчення водія, він позбавлений права керування транспортними засобами за рішенням суду та у ході розмови було виявлено, що окрім вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 126 КУпАП за зовнішніми ознаками останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння та у його діях також може бути наявне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що ОСОБА_4 було повідомлено.

У свою чергу ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, розраховуючи на можливість не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та складання поліцейськими щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, тобто розраховуючи на не вчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, запропонував поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, після чого показав працівникам поліції, що в його барсетці знаходяться грошові кошти в сумі 750 грн., тобто бажав надати неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що поліцейські СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 є службовими особами Національної поліції України, які відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділені повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Після чого, на пропозицію надати неправомірну вигоди, працівники СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 відмовились від отримання згаданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» проінформували про подію, що мала місце через гарячу лінію «102» органи національної поліції України.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі.

В судовому засіданні суду подано угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час судового провадження.

Так, 20.11.2023 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, при цьому обвинувачений повністю, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання.

Так, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання. При цьому вказав, що обвинувачений щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Також просив вирішити питання про долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Йому зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди. Просить розстрочити сплату штрафу на шість місяців, адже наявні фінансові можливості не дають змоги перерахувати до державного бюджету 17000 грн. одним платежем та негативно впливатиме на матеріальне забезпечення його родини, зобов`язується не уклінно кожного місяця вносити відповідні суми в разі задоволення його прохання судом.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена в інтересах її підзахисного з дотриманням вимог чинного законодавства. Також просила задовольнити клопотання її підзахисного та розстрочити для нього сплату штрафу на 6 місяців.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч. 4, 6 ст.474 КПКУкраїни, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст.474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, за місцем мешкання скарг від оточуючих не має, на обліку в закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває, знаходиться на профілактичному обліку в лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психостимуляторів та канабіоїдів,раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, проте має постійні підробітки та здатен легально забезпечити себе і родину, відсутність негативних наслідків та майнових збитків, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п. 1 6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Крім того суд приймає до уваги позицію обвинуваченого, який клопотав перед судом про розстрочення для нього сплати штрафу, адже наявні фінансові можливості не дають змоги перерахувати до державного бюджету 17000,00 грн. одним платежем та негативно впливатиме на матеріальне забезпечення його родини, не дозволить належним чином утримувати малолітню дитину, яка потребує повноцінного харчування та засобів для всестороннього розвиту, навчання і виховання.

Кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано.

Запобіжний захід під час досудового розслідування щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України, ст.100 КПК України.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2, КК України, застосувати спеціальну конфіскацію. Речові докази грошові кошти в сумі 750 грн. конфіскувати в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20.11.2023 року, укладену між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити сплату штрафу на шість місяців, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 2833,34 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять три гривні 34 копійки) щомісячно, починаючи з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/1374/23 від 30.06.2023 року, на тимчасово вилучене майно: копію постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.06.2023 року складена о 13 год. 12 хв. на гр. ОСОБА_4 серія БАД №085857, яку поміщено до спецпакету НПУ № PSP 1337920 та грошові кошти номіналом 200 грн (серії ЄИ 5605603), 500 грн (серії АМ 8413307), 50 грн (серії СЕ3608611), поміщені до спецпакету НПУ № PSP 1337919, які останній пропонував в якості неправомірної вигоди працівникам поліції з метою ухилення від адміністративної відповідальності за скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, яке зберігається на території Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - скасувати.

Речові докази:

- відеозаписи формату МР4 з назвами: «Y801900__0002», «Y801900__0003», «Y801900__0004», «Y801900__0005», «Y801900__0006», «Y801900__0006», «Y801900__0007», «Y801900__0008», «Y801900__0009», «Y801900__0010» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- копію постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.06.2023 року складена о 13 год. 12 хв. на гр. ОСОБА_4 серія БАД №085857, яку поміщено до спецпакету НПУ № PSP 1337920 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському РВП за квитанцією №299 від 30.06.2023 року (том2 а.с.30) - знищити;

Застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в розмірі сімсот п`ятдесят гривень, купюрами різного номіналу, а саме: номіналом 200 грн. (серії ЄИ 5605603), 500 грн. (серії АМ 8413307), 50 грн. (серії СЕ3608611), які поміщені до спецпакету НПУ № PSP 1337919, та згідно акту прийому-передачі майна на зберігання №224 від 30.06.2023 року передано на зберігання до уповноваженого банку (том2 а.с.32) - конфіскувати в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1