Єдиний унікальний номер №449/321/14-к
Провадження № 1-кп/943/1/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю потерпілого ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Буську клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

на розгляді судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження №0000765 від 05.11.2013 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року вищевказане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відновлене після розшуку обвинуваченого та призначене підготовче судове засідання на 23.01.2024 року.

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, де покликаючись на норму п. 5 ч. 2 ст. 291, ст. 314 КПК України, просить повернути прокурору обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у такому не дотримано формулювання обвинувачення, яке би відповідало фактичним обставинам ні формально, ні по змісту, а лише дублюється підозра, яка повідомлена ще на початку розслідування 21.01.2014, яка не є тотожною поняттю обвинувачення, однак жодним чином не сказано про те, що його у чомусь обвинувачують. Оскільки обвинувачений повинен знати у вчинені якого саме кримінального правопорушення його обвинувачують, а відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 унеможливлює в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право на захист та є підставою для скасування у майбутньому вироку суду. Відтак захисник обвинуваченого із наведених мотивів просить обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 повернути прокурору Золочівської місцевої прокуратури Львівської області для виконання вимог ст. 291 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав заявлене клопотання із вищенаведених мотивів та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого заперечив, оскільки вважає спірний обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України та містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, покликаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29.05.2023 року в справі №159/1298/21. Крім того, прокурор звернув увагу суду на те, що зазначено захисником орган прокуратури з березня 2021 року вже не має. Відтак, прокурор просить відмовити в задоволенні заявленого клопотання захисника обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення заявленого клопотання заперечив, підтримавши думку прокурора.

Розглянувши клопотання про повернення обвинувального акту, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Частиною третьою статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину та передає його до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта.

Разом із тим, суд вважає, що він не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення щодо вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 КК України або покращити якість обвинувального акта, тим самим проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору, як краще викласти обвинувачення. Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин вчинення злочину, тощо.

При цьому, на переконання суду, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акта щодо ОСОБА_5 , прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_5 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, які прокурор вважав доведеними, що є предметом для дослідження в судовому засіданні під час судового розгляду вказаного кримінального провадження по суті, а не підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

Окрім цього, судом встановлено, що ухвалою Буського районного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту в цьому ж кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи сторони захисту про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими, а тому суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору до задоволення не підлягає.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 26, 110, 291, 314, 370, 372 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1