УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Голови Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000354, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання Голови Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000354, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, на земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:023:0001, площею 44,483 га; :05:006:0022, площею 29,3443 га; :05:005:0016, площею 17,784 га; :05:006:0026, площею 8,4846 га; :05:005:0018, площею 4,3899 га, що розташовані у м. Узин Білоцерківського району Київської області.

До початку судового засідання представник Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області - адвокат ОСОБА_5 звернулась з заявою про розгляд клопотання у її відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки арешт на майно, накладений обґрунтовано та потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала. Більш того, зазначив, що Узинська міська рада стала власником вказаних земельних ділянок у 2022 році, коли такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт вказаних земельних ділянок вже був застосований.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000354, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Київської міської прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року, накладено арешт, зокрема, на земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:023:0001, площею 44,483 га; :05:006:0022, площею 29,3443 га; :05:005:0016, площею 17,784 га; :05:006:0026, площею 8,4846 га; :05:005:0018, площею 4,3899 га, що розташовані у м. Узин Білоцерківського району Київської області.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 09 березня 2021, метою накладення арешту на майно, є збереження доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони мають ознаки доказів, та відповідають критеріям, встановлених ст. 98 КПК України, попередження незаконного відчуження майна, що дає достатні підстави вважати, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно.

Крім того, з наданих прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 копій матеріалів досудового розслідування встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт земельних ділянок, не втратив свою актуальність. Більш того, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000354, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2019 року, триває, на даний час у вказаному кримінальному провадженні здійснюються слідчі (розшукові) дії з метою виконання завдань, встановлених ст. 2 КПК України, тому на даному етапі потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання Голови Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000354, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 174, 309, 310, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання Голови Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000354, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1