УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 225/381/19

провадження № 51 - 3238 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 04 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року щодо нього,

встановив:

За вироком Дружківського міського суду Донецької області від 04 березня 2021 року ОСОБА_4 засуджено: за ч. 3 ст. 405 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; за п. 8 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. На підставі ст. 54 КК позбавлено ОСОБА_4 військового звання «сержант».

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленим щодо нього судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження постановленого щодо нього судового рішення. В касаційній скарзі просить вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів щодо нього в касаційному порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Розглянувши наведені засудженим ОСОБА_4 причини пропуску ним строку на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів Верховного Суду визнає такі причини поважними, а тому вважає за необхідне поновити цей строк.

Однак, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення недоліків.

Статтею 427 КПК встановлені вимоги, яким має відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.Також, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 неможливо зрозуміти, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій, а також як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість постановлених щодо нього судових рішень та чому їх слід відносити до підстав для скасування оскаржуваних судових рішень касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 КПК.

Верховний Суд відзначає, що доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 щодо незаконності, на його думку, судового рішення, фактично зводяться до неповноти судового розгляду та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

До того ж, позиція засудженого є незрозумілою та непослідовною, оскільки як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_4 у своїй скарзі, вказуючи у вступній її частині на оскарження вироку місцевого та ухвали апеляційного судів, однак у прохальній частині - просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду, чим допустив суперечності.

Суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, а тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК, належного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Водночас Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Дружківського міського суду Донецької області від 04 березня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року щодо нього.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 і встановити йому п`ятнадцятиденнийстрок із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3