24.01.2024 Справа № 642/309/24
Провадження № 1-кс/642/330/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 23.01.2024 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, який офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 29.08.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу 17 000 грн.,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2024 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 23.01.2024 у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000216 від 23.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.01.2024 приблизно о 22:00 ОСОБА_5 , перебуваючи у своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої з останніми.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних взаємовідносин, виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, суб?єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку і протиправність своїх дій, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого останній впав навзнак на підлогу, а потім, схилившись над ним, став наносити з силою удари кулаком правої та лівої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 в кількості 4-5 ударів. Після чого ОСОБА_5 наніс також удари правою та лівою ногами в ділянку грудної клітини потерпілого в кількості близько 6 та наніс 1 удар правою ногою в ділянку обличчя потерпілого.

В подальшому свідок ОСОБА_8 , з метою припинення протиправних дій відштовхнула ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , тим самим припинила нанесення подальших ударів.

23.01.2024 ОСОБА_7 було госпіталізовано у КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, де йому надано медичну допомогу. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а саме: важка ЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню, контузійні вогнища лобної лівої скроневої частки, двобічні субдуральні крововиливи, субарахноідальний крововилив, забій м?яких тканин голови, тулуба та правого плеча, що підтверджено довідкою завідуючого 1-м нейрохірургічним відділенням від 23.01.2024.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

23.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Слідчий зазаначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, протоколом допиту свідка.

Також слідчий вказує, що метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник -адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, вказували на необґрунтовану підозру, не погоджувалися з кваліфікацією інкримінованого злочину, також вказували на недоведеність ризиків, просили відмовити у задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000216 від 23.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

23.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується також зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, протоколом допиту свідка.

Клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказі здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Підствою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, відсутні офіційні джерела доходу, таким чином є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_5 існують передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, обставини злочину, в яких підозрюється ОСОБА_5 та данні про його особу свідчать про його схильність до вчинення протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку він не має, відсутні у останнього стійкі міцні соціальні зв`язки. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його переховування від слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі, останньому відомо місце мешкання потерпілої та свідків у вказаному кримінальному провадженні; до того ж, оскільки ОСОБА_5 офіційних джерел доходів не має, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, а також характер скоєного злочину, ОСОБА_5 , незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність офіційного місця роботи та джерела доходів, осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та прокурора та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

На підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підстави для застосування застави у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 23.01.2024 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 22 березня 2024 року, без визначення застави, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23 січня 2024 року з 16-00 год.

Встановити строк дії ухвали до 22 березня 2024 року до 16-00 год. включно.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_5 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_10