Справа № 309/3438/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/405/23, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2023 року, відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий) про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000306, внесеному 21.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 та на піщано-гравійну суміш.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 24 липня 2023 року до слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000306, внесеному 21.09.2021 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, про накладення арешту на майно: автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 та на піщано-гравійну суміш. Слідчий у клопотанні вказує на те, що підставою арешту на вказане у клопотанні майно є те, що вказане у клопотанні майно, згідно зі статтею 98 КПК України, постановою слідчого від 24.07.2023 визнано речовим доказом, тому у кримінальному провадженні виникла необхідність вжити необхідних заходів щодо збереження речового доказу у виді арешту. З огляду на наведене, просить клопотання задовольнити і накласти арешт на майно.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що слідчий, обґрунтовуючи клопотання у розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Враховуючи те, що у матеріалах, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази про те, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, існування правової підстави для арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів спростовуються. Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Тому, у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, і такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя не вказав на конкретні недоліки клопотання, які стали підставою для відмови у його задоволенні. Вважає, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не встановлено фактів порушення приписів КПК України при проведенні огляду місця події від 22.07.2023, а отже вказаний огляд проведено у законний спосіб. Таким чином, вилучені під час огляду речі отримано у встановленому законом порядку, такі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Окрім того, зазначає, що слідчим суддею не враховано те, що вилучений транспортний засіб «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 імовірно використовувався для незаконного видобування суміші каменю, яка є незаконно добутою корисною копалиною. Зазначає, що у кримінальному провадженні на даний час не проведено огляд вилученої суміші каменю із залученням спеціаліста у сфері екології та не проведено судову ґрунтознавчу та судову інженерно-екологічну експертизу. Окремо звертає увагу на те, що слідчим суддею не було повідомлено прокурора про дату, час та місце розгляду клопотання, що позбавило прокурора можливості надати свої пояснення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора та власника майна ОСОБА_7 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги те, що прокурор та власник майна належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин неявки не подавали.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Як убачається із клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 20.09.2021 приблизно о 17 год, на спец лінію 102 надійшло повідомлення про те, що в с. Стеблівка Хустського району біля русла річки Тиса невідомі особи, здійснювали незаконний забір піщано-гравійної суміші. Виїздом на місце події встановлено, що біля русла річка "Тиса" в с. Стеблівка Хустського району ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , за допомогою трактора марки "CASE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажував гравійно-піщану суміш на автомобіль марки "Камаз", д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_2 . Крім цього, в межах даного кримінального провадження, 22.07.2023 приблизно о 10 год 30 хв, на спец лінію 102 надійшло повідомлення від державного інспектора з охорони навколишнього середовища Закарпатської області, про те, що біля русла річки Тиса в с. Стеблівка Хустського району, ним зупинено автомобіль марки "Камаз", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який перевозив піщано-гравійну суміш, без відповідних документів. У ході ОМП автомобіль марки "Камаз", державний номерний знак НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 , затримано та поміщено на майданчик тимчасового тримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на піщано-гравійну суміш, яка знаходиться у кузові автомобіля марки «Камаз», д. н. з. НОМЕР_1 , слідчий суддя не взяв до уваги вищенаведені обставини та приєднані до клопотання докази, не дотримався наведених вище норм кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення 21.09.2021 внесені до ЄРДР і досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

Встановлені органом досудового розслідування вищенаведені обставини підтверджуються і копіями витягу з ЄРДР від 24.07.2023 та протоколу огляду місця події від 22.07.2023 (а. с. п. 5-7).

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищевказані встановлені обставини, діяння, що мало місце і відомості про яке внесені до ЄРДР сторонами кримінального провадження не оспорюються.

З постанови старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 24.07.2023 вбачається, що автомобіль марки «Камаз», д. н. з. НОМЕР_1 , та піщано-гравійна, яка знаходиться у кузові цього автомобіля, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000306.

Вищенаведене свідчить про те, що піщано-гравійна суміш, яка знаходиться у кузові автомобіля марки «Камаз», д. н. з. НОМЕР_1 , відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, оскільки являється безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення і на ній збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя не взяв до уваги, що не накладення арешту на піщано-гравійну суміш може призвести до її відчуження, знищення, перетворення тощо, і у подальшому фактично може унеможливити проведення з ними відповідних експертиз та встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, тобто до знищення слідів кримінального правопорушення, які можуть міститися на цих доказах.

Також колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування є необхідність у проведенні експертиз із указаним майном, у зв`язку з чим, його збереження є необхідним із метою проведення експертних досліджень.

У зв`язку з цим, висновок слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання у цій частині, апеляційний суд визнає безпідставним та необґрунтованим. При цьому, апеляційний суд зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя належним чином не вмотивував свій висновок.

Вищенаведене, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону, і яке, з урахуванням наведеного вище, підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Тому, апеляційний суд вважає, що накладення арешту на піщано-гравійну суміш є необхідним з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки існують достатні підстави вважати, що така є предметом кримінально-протиправних дій, а також з метою збереження речових доказів та запобіганню передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків.

Разом із тим, колегія суддів не вбачає необхідності накладення арешту на автомобіль марки «Камаз», д. н. з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 .

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у клопотанні не вказується на те, що арешт на автомобіль необхідно накласти з метою запобігання можливості його перетворення, відчуження тощо, а також із метою забезпечення його збереження як речового доказу.

При оцінці доводів клопотання та доводів апеляційної скарги, колегія суддів також вважає, що у клопотанні не вказується на наявність даних у підтвердження ризиків втрати чи знищення транспортного засобу. Також у клопотанні відсутні посилання на наявність даних у підтвердження ризиків втрати чи знищення автомобіля, а також на наявність даних, які б підтверджували, що ненакладення арешту на автомобіль може призвести до наслідків, які можуть перешкодити повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України кримінального правопорушення.

Колегія суддів також враховує те, що слідчим у клопотанні не зазначається, які саме обтяження необхідно застосувати щодо транспортного засобу, обґрунтування необхідності застосування тих чи інших обтяжень.

Формальне посилання слідчого у клопотанні на ч. 3 ст. 170 та п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, без належного вмотивування мети та підстав для арешту майна, колегія суддів вважає таким, що не приводить до висновку про його обґрунтованість та про необхідність його задоволення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні, відомості в якому про передбачене ч. 1 ст. 240 КК України кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_7 як арешт автомобіля марки «КАМАЗ», д. н. з. НОМЕР_3 , і органом досудового розслідування поза розумним сумнівом не доведено законність такого арешту.

Крім того, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті і шляхом застосування менш обтяжливих заходів забезпечення цього провадження, у тому числі без застосування щодо майна та документів будь-яких обтяжень.

Колегія суддів також вважає, що накладення арешту на автомобіль марки «КАМАЗ», д. н. з. НОМЕР_3 , не дозволить його власнику використовувати його у господарській діяльності, а відповідно, не відповідатиме завданням кримінального провадження щодо захисту прав особи, суперечитиме принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. ст. 409-410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з накладенням арешту на піщано-гравійну суміш та відмовою в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб.

Приймаючи рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що учасниками кримінального провадження не надано будь-яких доказів, які б спростовували наведені вище висновки.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000306, внесеному 21.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 та на піщано-гравійну суміш, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000306, внесеному 21.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на піщано-гравійну суміш.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «КАМАЗ», д. н. з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: