ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1783/23 Номер провадження 11-кп/814/2090/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно -дострокове звільнення засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шахунья Шахунського району Нижегородської області РФ, громадянки України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої 23.04.2020 вироком Попаснянського районного суду Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що у матеріалах справи відсутні дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, а факт наявності заохочень не свідчить про її виправлення та сумлінне ставлення до праці.

У поданій апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про її умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

При постановленні ухвали просить взяти до уваги, що вона на даний час працює, має 5 заохочень, стягнень не має, позитивно характеризується та інші характеризуючі особу засудженої дані, які свідчать, що вона поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засуджену в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженої від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню.

За змістом положень п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а таклж у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_7 засуджена вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 23.04.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 за сукупністю вироків, частково приєднано до покарання за цим вироком покарання за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 04.06.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України, та остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто судові витрати у сумі 1 099 грн. 07 коп.

Засуджена ОСОБА_7 покарання відбуває з 15.03.2021. Кінець строку покарання засудженої 26.10.2024.

З характеристики засудженої, затвердженої начальником Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65) вбачається, що засуджена з 30.04.2021 ОСОБА_7 відбувала покарання в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де задовільно характеризувалася, стягнень та заохочень не мала.

З 10.07.2020 перебуває в Державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

Характеризується добре. Має 5 заохочень, стягнень не мала. На даний час працює швачкою на підприємстві установи у виробничій бригаді №15. До праці відноситься добросовісно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Підтримує соціальні зв`язки з матір`ю.

Завжди утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Відповідно до ст. 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу "Подолання алкогольної залежності", "Творчість", відвідує заплановані в установі заходи.

Рішенням комісії державної установи №31 від 02.11.2021 засудженій відмовлено в застосуванні ст. 100, 101 КВК України.

Рішенням комісії державної установи №21 від 02.08.2022 засудженій відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засуджена на даний час характеризується позитивно, за весь період відбування покарання не має стягнень та отримала 5 заохочень, працює швачкою на підприємстві установи у виробничій бригаді №15, тобто стає на шлях виправлення.

Разом з тим, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Проте, протягом всього часу відбування покарання засуджена хоча і має заохочення та бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, поряд із цим ОСОБА_7 була неодноразово засуджена, у тому числі під час іспитового строку, характеризувалася задовільно, працювала не завжди, останнє заохочення отримала 04.04.2023, що вказує на нестабільну поведінку та свідчить про не досягнення нею такого стану, за якого від неї не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Всупереч доводам засудженої, суд першої інстанції належним чином врахував усі обставини справи та дані про особу засудженої, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4