У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2023 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 11.07.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу слідчого незаконною. Апелянт зазначає, що у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як це передбачено п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України.

Матеріали кримінального провадження не містять безсумнівної системи належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б вказували на можливу наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Тому, на переконання захисника, підозра не може вважатися обґрунтованою, оскільки викладені у ній обставини не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 не є працівником правоохоронного органу, військовою службовою особою, що виключає в його діях склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 КК України. Також є необґрунтованим і не підтверджується жодним доказом повідомлення ОСОБА_6 про підозру в частині вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 21.06.2023.

11.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186 КК України.

18.09.2023 до слідчого судді звернувся зі скаргою адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в якій просив скасувати повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 , складене 11.07.2023 старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0000249 від 21.06.2023.

Скарга обґрунтована тим, що 11.07.2023 в рамках кримінального провадження №0000249 старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, склав повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186 КК України. Захисник вважає, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, оскільки викладені у ньому обставини не відповідають матеріалам кримінального провадження та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Слідчим суддею встановлено, що за своїм змістом повідомлення про підозру від 11.07.2023 відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів на підтвердження підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 433, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

Такі висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994. Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Аналогічно, в п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» наведено поняття «обґрунтована підозра», яке означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 73 рішення «Степуляк проти Молдови» (Stepuleac v. Moldova), 8207/06, ЄСПЛ вказує на те, що інформація, яка перебуває у розпорядженні об`єктивного спостерігача, повинна давати можливість останньому дійти висновку щодо можливості причетності особи до вчинення конкретного правопорушення.

Таким чином, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вищевказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею враховано при розгляді скарги захисника на повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також оскаржуване рішення прийнято з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що 18.09.2023 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 11.07.2023 у кримінальному провадженні №0000249.

Всупереч доводам апелянта, зміст письмового повідомлення про підозру відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, містить усі передбачені зазначеною нормою закону відомості, зокрема: найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено уповноваженою службовою особою - старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі, ОСОБА_8 , за погодженням з заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 .

Колегія суддів встановила, що порушень вимог КПК України щодо процедури повідомлення про підозру допущено не було.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд наголошує, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя при розгляді скарги в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, не уповноважений вирішувати питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Незгода сторони захисту з достатністю доказів у кримінальному провадженні має бути предметом безпосереднього розгляду кримінального провадження судом.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим. Тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9 Кушнірова