01.11.2023 Справа № 756/3586/20
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3586/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009058 від 06.09.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт Коцюбинське Київської області, українки за національністю, зареєстрованої та жительки вказаного селища міського типу ( АДРЕСА_1 , вдови, офіційно непрацевлаштованої, такої, що має на двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що за невстановлених під час досудового розслідування обставин у ОСОБА_3 , невстановленої в ході досудового розслідування особи (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) та двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) виник спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, 29.08.2016 вищевказані особи за попередньою змовою групою осіб орендували житлову квартиру АДРЕСА_2 . Після цього, 31.08.2016 невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_9 », діючи за попередньою змовою групою осіб, розмістила в мережі інтернет на сайті «OLX» оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , а також 02.09.2016 розмістила оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Так, 01.09.2016 потерпіла ОСОБА_10 , знайшовши в мережі інтернет на сайті «OLX» оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , зателефонувала за телефонним номером НОМЕР_1 , який було вказано на вказаному сайті. Під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка представилася «ОСОБА_6», діючи умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб відповідно до розподілених ролей, повідомила ОСОБА_10 , що вказану в оголошенні квартиру покаже невстановлена в ході досудового розслідування особа ріелтор на ім`я « ОСОБА_11 ».

02.09.2016 о 09:00 ОСОБА_12 зустрілася з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка представилась ріелтором на ім`я « ОСОБА_11 », за адресою: АДРЕСА_3 , де вказана невстановлена особа повідомила ОСОБА_12 неправдиву інформацію про те, що квартиру, про яку вказано в оголошенні ( АДРЕСА_3 ) вже здано в оренду, водночас є інша аналогічна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , після чого вони разом направилися до зазначеної квартири з метою її перегляду, де ОСОБА_10 зустріла ОСОБА_3 , яка представилася власницею квартири ОСОБА_13 , на місці події також перебувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, котра представилася орендарем даної квартири. В подальшому, узгодивши деталі оренди зазначеної квартири, ОСОБА_10 домовилася з ОСОБА_3 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка представилась ріелтором на ім`я « ОСОБА_11 », про підписання договору оренди квартири на 04.09.2016.

04.09.2016 о 09:00 ОСОБА_10 прибула за адресою: АДРЕСА_5 , з метою підписання договору оренди зазначеної квартири, де ОСОБА_3 в присутності невстановленої в ході досудового розслідування особою та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, уклала з ОСОБА_10 договір оренди квартири, підписавши який, остання передала ОСОБА_3 гроші в сумі 13 000 грн за перший та останній місяць оренди житла, а також передала невстановленій в ході досудового розслідування особі гроші в сумі 3 250 грн в рахунок оплати за послуги ріелтора, після чого ОСОБА_10 залишила квартиру, так як за домовленістю повинна була заселитися 05.09.2016.

Таким чином, ввівши в оману ОСОБА_10 , невстановлена в ході досудового розслідування особа, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізували свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_10 заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 16 250 грн.

Крім того, в період із 03.09.2016 по 04.09.2016 ОСОБА_3 , невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), діючи у вищевказаний спосіб, умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб заволоділи чужим майном шляхом обману за таких обставин.

03.09.2016 потерпілий ОСОБА_14 , знайшовши на сайті «OLX» в мережі інтернет оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_4 , зателефонував за телефонним номером НОМЕР_2 . Під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка представилася «ОСОБА_6», діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб відповідно до розподілених ролей, повідомила ОСОБА_14 , що вказану в оголошенні квартиру покаже невстановлена в ході досудового розслідування особа ріелтор на ім`я « ОСОБА_11 ».

03.09.2016 о 15:15 ОСОБА_14 разом зі своїм батьком ОСОБА_15 зустрілися з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка представилась ріелтором на ім`я « ОСОБА_11 », за адресою: АДРЕСА_4 , яка повідомила ОСОБА_14 неправдиву інформацію про те, що квартиру за цією адресою здано в оренду, однак є аналогічна квартира АДРЕСА_2 , після чого вони разом направилися до зазначеної квартири з метою її перегляду. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_14 , котрий був з батьком, зустріла ОСОБА_3 , яка представилася власницею квартири ОСОБА_13 , на місці події також перебувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, котра представилася орендарем даної квартири. В подальшому, узгодивши деталі оренди зазначеної квартири, ОСОБА_14 домовився з невстановленою в ході досудового розслідування особою про підписання договору оренди квартири на 04.09.2016.

04.09.2016 о 12:00 ОСОБА_14 разом із своєю матір`ю ОСОБА_16 прибули за адресою: АДРЕСА_5 , з метою підписання договору оренди зазначеної квартири, де ОСОБА_3 в присутності невстановленої в ході досудового розслідування особи та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб відповідно до розподілених ролей, уклала з ОСОБА_14 договір оренди квартири, підписавши який, останній передав ОСОБА_3 гроші в сумі 13 000 грн за перший та останній місяць оренди житла, а також передав невстановленій в ході досудового розслідування особі гроші в сумі 3 250 грн в рахунок оплати за послуги ріелтора, після чого ОСОБА_14 залишив квартиру, так як повинен був заселитися 05.09.2016.

Таким чином, ввівши в оману ОСОБА_14 , невстановлена в ході досудового розслідування особа, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб відповідно до розподілених ролей, реалізували свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_14 заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 16 250 грн.

Крім того, 03.09.2016 потерпілий ОСОБА_17 , знайшовши в мережі інтернет на сайті «OLX» оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_4 , зателефонував за телефонним номером НОМЕР_2 , який було вказано на вказаному сайті, та під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка представилася «ОСОБА_6», діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб відповідно до розподілених ролей, повідомила, що вказану в оголошенні квартиру покаже невстановлена в ході досудового розслідування особа ріелтор на ім`я « ОСОБА_11 ».

03.09.2016 о 13:00 ОСОБА_17 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_18 зустрілися з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка представилась ріелтором на ім`я « ОСОБА_11 », за адресою: АДРЕСА_4 , де вказана невстановлена особа повідомила ОСОБА_17 неправдиву інформацію про те, що квартиру за адресою, про яку вказано в оголошенні здано в оренду, однак є аналогічна квартира АДРЕСА_2 , після чого вони разом направилися до зазначеної квартири з метою її перегляду. Прибувши до квартири за вказаною адресою, ОСОБА_17 , котрий був із ОСОБА_18 , зустріла ОСОБА_3 , яка представилася власницею квартири ОСОБА_13 , на місці події також перебувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, котра представилася орендарем даної квартири. В подальшому, узгодивши деталі оренди зазначеної квартири, ОСОБА_17 домовився з ОСОБА_3 та невстановленою в ході досудового розслідування особою про підписання договору оренди квартири на 04.09.2016.

04.09.2016 о 13:30 ОСОБА_17 разом із ОСОБА_18 прибули за адресою: АДРЕСА_5 , з метою підписання договору оренди зазначеної квартири, де ОСОБА_3 в присутності невстановленої в ході досудового розслідування особи та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, уклала з ОСОБА_17 договір оренди квартири, підписавши який, останній передав ОСОБА_3 гроші в сумі 9 000 грн за перший та останній місяць оренди житла, а також передав невстановленій в ході досудового розслідування особі гроші в сумі 3 000 грн в рахунок оплати за послуги ріелтора, після чого ОСОБА_17 залишив квартиру, так як за домовленістю повинен був заселитися до квартири 05.09.2016.

Таким чином, ввівши в оману ОСОБА_17 , невстановлена в ході досудового розслідування особа, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, реалізували свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_17 заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 12 000 грн.

Крім того, 03.09.2016 потерпілий ОСОБА_19 , знайшовши в мережі інтернет на сайті «OLX» оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_4 , зателефонував за телефонним номером НОМЕР_2 , який було вказано на вказаному сайті, та під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка представилася «ОСОБА_6», діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, повідомила, що вказану в оголошенні квартиру покаже невстановлена в ході досудового розслідування особа ріелтор на ім`я « ОСОБА_11 ».

03.09.2016 о 16:00 ОСОБА_19 зустрівся з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка представилась ріелтором на ім`я « ОСОБА_11 », за адресою: АДРЕСА_4 , де вказана невстановлена особа повідомила ОСОБА_19 неправдиву інформацію про те, що квартиру за цією адресою, про яку вказано в оголошенні здано в оренду, однак є аналогічна квартира АДРЕСА_2 , після чого вони разом направилися до зазначеної квартири з метою її перегляду. Прибувши до квартири за вказаною адресою, ОСОБА_19 зустріла ОСОБА_3 , яка представилася власницею квартири ОСОБА_13 , на місці події також перебувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, котра представилася орендарем даної квартири. В подальшому, узгодивши деталі оренди зазначеної квартири, ОСОБА_19 підписав з ОСОБА_3 договір оренди квартири та передав останній гроші в сумі 13 000 грн за перший та останній місяць оренди житла, а також передав невстановленій в ході досудового розслідування особі гроші в сумі 3 250 грн в рахунок оплати за послуг ріелтора, після чого ОСОБА_19 залишив квартиру, так як за домовленістю повинен був заселитися 05.09.2016.

Таким чином, ввівши в оману ОСОБА_19 , невстановлена в ході досудового розслідування особа, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, реалізували свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_19 заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 16 250 грн.

03.09.2016 потерпіла ОСОБА_21 , знайшовши в мережі інтернет на сайті «OLX» оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , зателефонувала за телефонним номером НОМЕР_2 , який було вказано на вказаному сайті, та під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка представилася «ОСОБА_6», діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, повідомила, що вказану в оголошенні квартиру покаже невстановлена в ході досудового розслідування особа ріелтор на ім`я « ОСОБА_11 ».

03.09.2016 об 11:00 ОСОБА_21 зустрілася з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка представилась ріелтором на ім`я « ОСОБА_11 », за адресою: АДРЕСА_3 , де вказана невстановлена особа повідомила ОСОБА_21 неправдиву інформацію про те, що квартиру за цією адресою, про яку вказано в оголошенні здано в оренду, однак є аналогічна квартира АДРЕСА_2 , після чого вони разом направилися до зазначеної квартири з метою її перегляду. Прибувши до квартири за вказаною адресою, ОСОБА_21 зустріла ОСОБА_3 , яка представилася власницею квартири ОСОБА_13 , на місці події також перебувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, котра представилася орендарем даної квартири. В подальшому, узгодивши деталі оренди зазначеної квартири, ОСОБА_21 домовилася з ОСОБА_3 та невстановленою в ході досудового розслідування особою про підписання договору оренди квартири на 04.09.2016.

04.09.2016 об 11:30 ОСОБА_21 прибула за адресою: АДРЕСА_5 , з метою підписання договору оренди зазначеної квартири, де ОСОБА_3 в присутності невстановленої в ході досудового розслідування особи та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, уклала з ОСОБА_21 договір оренди квартири, підписавши який, остання передала ОСОБА_3 гроші в сумі 13 000 грн за перший та останній місяць оренди житла, а також передала невстановленій в ході досудового розслідування особі гроші в сумі 3 250 грн в рахунок оплати за послуги ріелтора, після чого ОСОБА_21 залишила квартиру, так як повинна була заселитися до квартири 05.09.2016.

Таким чином, ввівши в оману ОСОБА_21 , невстановлена в ході досудового розслідування особа, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, реалізували свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_21 заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 16 250 грн.

03.09.2016 потерпіла ОСОБА_22 , знайшовши в мережі інтернет на сайті «OLX» оголошення з неправдивою інформацією про здачу в оренду однокімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_4 , зателефонувала за телефонним номером НОМЕР_2 , який було вказано на вказаному сайті, та під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка представилася «ОСОБА_6», діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, повідомила, що вказану в оголошенні квартиру покаже невстановлена в ході досудового розслідування особа ріелтор на ім`я « ОСОБА_11 ».

03.09.2016 о 14:00 ОСОБА_22 зустрілася з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка представилась ріелтором на ім`я « ОСОБА_11 », за адресою: АДРЕСА_4 , де вказана невстановлена особа повідомила ОСОБА_21 неправдиву інформацію про те, що квартиру за адресою, про яку вказано в оголошенні здано в оренду, однак є аналогічна квартира АДРЕСА_2 , після чого вони разом направилися до зазначеної квартири з метою її перегляду. Прибувши до квартири за вказаною адресою, ОСОБА_22 зустріла ОСОБА_3 , яка представилася власницею квартири ОСОБА_13 , на місці події також перебувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, котра представилася орендарем даної квартири. В подальшому, узгодивши деталі оренди зазначеної квартири, ОСОБА_22 домовилася з ОСОБА_3 та невстановленою в ході досудового розслідування особою про підписання договору оренди квартири на 04.09.2016.

04.09.2016 об 17:00 ОСОБА_22 разом із своєю подругою ОСОБА_23 прибула за адресою: АДРЕСА_5 , з метою підписання договору оренди зазначеної квартири, де ОСОБА_3 в присутності невстановленої в ході досудового розслідування особи та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, уклала з ОСОБА_22 договір оренди квартири, підписавши який, остання передала ОСОБА_3 гроші в сумі 13 000 грн за перший та останній місяць оренди житла, а також передала невстановленій в ході досудового розслідування особі гроші в сумі 3 250 грн в рахунок оплати за послуги ріелтора, після чого ОСОБА_22 залишила квартиру, так як за домовленістю повинна була заселитися до квартири 05.09.2016.

Таким чином, ввівши в оману ОСОБА_22 , невстановлена в ході досудового розслідування особа, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно з корисливих мотивів повторно за попередньою змовою групою осіб, реалізували свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_22 заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 16 250 грн.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , будучи неодноразово належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, жодного разу до суду не з`явилися. При цьому, в матеріалах кримінального провадження містяться заяви від потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , де останні, кожен окремо, просять судове провадження кримінального провадження здійснювати за їх відсутності, претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не мають, цивільний позов у кримінальному провадженні подавати наміру не мають, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду; від потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_19 жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Заслухавши позиції сторін кримінального провадження про можливість проведення судового розгляду, суд прийняв рішення про проведення судового розгляду за відсутності потерпілих з огляду на відомості, що містяться в матеріалах справи та відсутність цивільних позовів у кримінальному провадженні.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість за ч. 2 ст. 190 КК України, визнала повністю, щиро покаялась, зазначила, що жалкує, що так сталося, беззаперечно підтвердила обставини кримінального провадження, при цьому не оспорювала день, час, місце, спосіб, мотив та мету, а також вид і розмір шкоди, завданої внаслідок злочину, відповідно до висунутого обвинувачення й показала наступне. Так, обвинувачена ОСОБА_3 показала, що вона, її покійний чоловік та ще дві особи, особисті дані яких як на момент вчинення інкримінованих злочинів так і на сьогодні їй невідомі, розподіливши ролі між собою та попередньо домовившись про спільне вчинення злочинів, протягом 03.09.2016-04.09.2016 вчинили шість епізодів заволодіння чужим майном (грошима) шляхом обману, а саме орендували квартиру АДРЕСА_2 та нібито здавали цю квартиру в оренду. При цьому, її роль була в тому, що вона зустрічала людей в квартирі АДРЕСА_6 за вищевказаною адресою, називалася власницею квартири, повідомляла неправдиву інформацію про свої анкетні дані та укладала договори оренди цієї квартири з орендарями. Висловивши самозасудження своїх вчинків та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, ОСОБА_3 свою винуватість в учиненні інкримінованого злочину визнала повністю, щиро покаялась та просила суворо не карати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останньою змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутності будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових матеріалів, долучених прокурором відповідно до встановленого порядку, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останню, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведено повністю та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 15.04.2008 № 270-VI).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, зокрема, її вік, сімейний стан, наявність дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійного місця реєстрації та проживання, за яким обвинувачена характеризується позитивно, а також суд враховує те, що остання хоча й неофіційно, однак працює, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про її осудність.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_3 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнала повністю та під час допиту в суді, попросивши вибачення, зазначила, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обставини кримінального провадження в сукупності, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, що передбачає відповідальність за вчинене.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності зі ставленням обвинуваченої до вчиненого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останньої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Щодо клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 року», проти задоволення якого не заперечував прокурор, то слід зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України від 01.10.1996 № 392/96-ВР «Про застосування амністії в України» особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до положень пункту «в» ст. 1 Закону України від 22.12.2016 № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлених батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до положень ст. 10 цього Закону виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Положеннями ст. 13 вказаного Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила злочин за ч. 2 ст. 190 КК України до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» та на день набрання чинності цього Закону ОСОБА_3 мала на утриманні дітей: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження від 20.01.2004 № 9, складений виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київського області); - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження від 14.12.2011 № 131, складений виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київського області); відповідно до листа від 20.10.2023 № 2381/30.17-23 Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні відмітки щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 в актових записах про народження від 20.01.2004 № 9 та від 14.12.2011 № 131; вчинений злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачена не заперечує та просить застосувати до неї вказані норми закону та звільнити її від покарання.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 положення пункту «в» ст. 1 Закону України від 22.12.2016 № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році» та звільнити останню від відбування покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

На підставі ч. 2 ст. 86, пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1