Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 січня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22.01.2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та те, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, внаслідок якого настала загибель кількох осіб. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 10.06.2023 близько 12 год. 30 хв. керуючи технічно справним автомобілем «FORD SCORPIO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , рухався по проїзній частині автодороги «Київ - Чоп» в напрямку м. Рівне.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по указаній автодорозі поблизу с. Світин Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_8 , в порушення вимог дорожнього знаку 3.29 пунктів 2.3 б), 12.9. б), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки і її змін, злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, проігнорував вимоги дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості до 50 км/год), перевищив максимальну швидкість на ділянці дороги, чим створив небезпеку для руху інших учасників дорожнього руху, поставив під загрозу їхнє життя та здоров`я, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив зіткнення з передньою правою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ A170CDI» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку та своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «FORD SCORPIO» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MERCEDES-BENZ A170CDI» ОСОБА_12 та неповнолітня ОСОБА_13 отримали тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого настала смерть.

Крім цього, пасажир автомобіля «MERCEDES-BENZ A170CDI» ОСОБА_14 отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_15 вимог дорожнього знаку 3.29, пунктів 2.3 б), 12.9 б), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

За вказаним фактом 10.06.2023 внесено відомості до ЄРДР за № 0000302 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

22.11.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, слідчий послався на можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, доведеність прокурором ризиків можливого переховування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але недоведеність ризиків, передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, слідчій суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, у рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», Суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався.

Так, на переконання колегії суддів, слідчій суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра, яка повідомлена 22.11.2023 ОСОБА_8 за ч.3 ст.286 КК України у рамках кримінального провадження, відомості про яке 10.06.2023 внесені до ЄРДР за № 0000302 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, є обгрунтованою.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яким зафіксовано обстановку на місці дорожньо-транспортної пригоди, їх складових частин, відносно елементів дороги, іншу слідову інформацію та схемою до нього від 10.06.2023; висновками судових експертиз; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_16 від 15.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 18.10.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Крім того, слідчім суддею враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, а також особу підозрюваного, який зареєстрований та проживає у м. Свалява, Мукачівського р-ну, Закарпатської обл., його сталі соціальні зв`язки, стан здоров`я останнього, який хворіє на цукровий діабет 1 типу, (інсулінозалежний), гіпертонічну хворобу ІІ стадії, ішемічну хворобу серця, що підтверджується медичними виписками та епікризами, та наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Крім того, підозрюваний 6 разів не з`являвся за викликом слідчого судді у судові засідання для вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим слідчим суддею було постановлено ухвалу про привід підозрюваного, яка залишилась без виконання. Також протягом всього часу перебування клопотання на розгляді слідчого судді, був відсутній телефонний зв`язок з підозрюваним та з його дружиною, враховуючи, що органом досудового розслідування телефон у нього не вилучався. Разом з тим, слідчим суддею наголошено на відсутності даних щодо місця перебування підозрюваного в період з 19.12.2023 по 29.12.2023.

Під час апеляційного розгляду, захисником долучено до матеріалів судового провадження копії виписок медичних документів, які свідчать про те, що 21.12.2023 та 19.12.2023 до ОСОБА_8 виїжджала бригада швидкої медичної допомоги (т.2 а.с.24, 31); 22.12.2023 ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні у ВАІТ №1 КНП ЛОР «ЛОКЛ» (т.2 а.с.32); з 22.12.2023 по 29.12.2023 перебував на лікуванні у Філії центру ендокринологічного здоров`я населення КНП ЛОР «Львівський обласний діагностичний центр» (т.2 а.с.33).

Разом з цим, сторона захисту не спромоглася у вказаний період часу, повідомити слідчого, прокурора чи суд про місце перебування підозрюваного у встановленому законом порядку.

Можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовуються тим, що підозрюваний не з`являвся за викликами слідчого судді, а також з ним був відсутній телефонний зв`язок.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчій суддя дійшов обгрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків можливого переховування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, слідчий суддя вважав, що ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України ґрунтуються на припущеннях, оскільки ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не доведені належним чином.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

В ході апеляційного розгляду не знайшли підтвердження заперечення сторони захисту щодо необгрунтованості підозри та недоведеності ризиків, передбачених п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України,

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність прокурором обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливо виключно в умовах тримання останнього під вартою, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з урахуванням стадії судового провадження та стану здоров`я підозрюваного.

Доводи апелянта про те, що слідчім суддею при застосуванні запобіжного захисту не враховано тяжкість кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Більш того, у випадку порушення підозрюваним умов перебування на цілодобовому домашньому арешті, прокурор має право в порядку ст.200 КПК України звернутися до суду про зміну запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 січня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22.01.2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: