Справа № 347/2286/20
Провадження № 1-кп/347/73/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним 0000322 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 240 КК України

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним факт, що ОСОБА_5 не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) є сировиною піщано-гравійною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 19.11.2020 близько 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за відсутності в нього дозвільних документів на проведення видобування корисних копалин загальнодержавного значення, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, використовуючи трактор колісний з погрузчиком марки «ЮМЗ-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без реєстраційних документів, яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Пістинь, Косівського району Івано- Франківської області, приїхав на берег річки «Пістинька», що в селі Пістинь, Косівського району Івано-Франківської області, з метою збагачення за рахунок реалізації піщано-гравійної суміші, навантажив на кузов вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , законним власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель села Малий Рожин, Косівського району Івано-Франківської області, яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель села Пістинь, Косівського району Івано-Франківської області, піщано-гравійну суміш в кількості 4865 кілограм, здійснивши таким чином незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 (із змінами від 28.12.2011 № 1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідно до пункту 3.6 «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України №198 від 25.06.2007, піщано-гравійна порода - це сипка гірська порода з умістом гравійної складової більше ЗО %.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/109/11/3-422МРВ/20 від 27.11.2020 зразок речовини, який відібрано із місця забору на березі річки «Пістинька» в селі Пістинь, Косівського району Івано-Франківської області є некабокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 43,7 %. Зразок речовини, який відібрано з ковша трактора колісного з погрузчиком марки «ЮМЗ-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 є некабокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано- гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 49,5 %. Зразок речовини, відібраний з вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 є некабокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 50,5 %.

Зразки ґрунту, вилучені з ями забору на березі річки «Пістинька» в селі Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, з вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та з ковша трактора колісного з погрузчиком марки «ЮМЗ-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , співпадають між собою за комплексом ознак: кольором, механічним складом, карбонатністю, кількісним і якісним мінеральним складом, кількісним і якісним складом вільних гумінових речовин і мають спільну родову належність..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 240 КК України визнав повністю. Пояснив, що дійсно в листопаді 2020 року, його попросили забрати піщано-гравійну суміш, оскільки потрібно було зашутрувати ділянку дороги. На річку він приїхав на автомобілі ЗІЛ 131 який він попросив у ОСОБА_8 Екскаватор за допомогою якого здійснювалось навантаження піщано-гравійної суміші належав ОСОБА_6 , який використовував його в господарстві. ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_6 вказаний екскаватор, для навантаження суміші. ОСОБА_5 відомо, що вказаний екскаватор є саморобним, та немає реєстраційних документів. Відомо, що вказаний екскаватор на даний час віддали на потреби військових.

ОСОБА_5 просив його суворо не карати, шкодує про вчинене, зробив для себе правильні висновки, та просив його суворо не карати.

Крім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доводиться в сукупності наступними доказами:

- свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердив, що в другій половині листопада 2020 року, спільно з іншим працівником поліції, здійснювались превентивні заходи, щодо дотримання карантинних обмежень. В цей час свідок з напарником ОСОБА_10 перебували в с. Пістинь, та рухались в напрямку с. Микитинці. Рухаючись по вулиці в автомобілі, ОСОБА_9 побачив що на березі річки є автомобіль та екскаватор. Свідок ОСОБА_9 , одразу зателефонував в поліцію, повідомив чергового, та попросив направити слідчо-оперативну групу. Дочекавшись слідчо-оперативну групу, свідок разом із ними спустились до русла ріки, і оскільки в них не було нагрудних бодікамер, свідок включив в камеру на власному телефоні, щоб зафіксувати, що люди на березі ріки завантажують піщано-гравійну суміш. Пізніше вони підійшли до екскаватора в якому сидів чоловік, який назвався ОСОБА_11 . Коли свідок запитав для чого ОСОБА_12 забирає цю суміш, то ОСОБА_5 відповів, що для ремонту дороги, засипки моста. В подальшому свідок підійшов до автомобіля ЗІЛ, в якому був молодий хлопець, років 20, який допомагав обвинуваченому грузити суміш. В подальшому слідчий зібрав зразки суміші, які були на екскаваторі, для проведення експертизи. ОСОБА_11 на той час від будь яких пояснень відмовився;

- свідок ОСОБА_10 в суді надав показання, що 19.11.2020 року з метою перевірки дотримання карантинних обмежень, разом із співробітником ОСОБА_9 здійснював патрулювання. Під час цього, на ріці вони побачили машину та навантажувач. Одразу ОСОБА_9 подзвонив черговому та викликав слідчо-оперативну групу. На своєму автомобілі вони спустились ближче до місця події, та побачили автомобіль ЗІЛ і навантажувач, які грузили піщано-гравійну суміш. ОСОБА_9 здійснював фіксацію на власний телефон. Коли приїхала слідчо-оперативна група, вони взяли зразки суміші, для експертиз. На місці події свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 . Одразу після цього, автомобіль було поміщено для зберігання на майданчик Косівського РВП ГУНП, а слідчі займались оформленням матеріалів;

- свідок ОСОБА_8 суду надав показання, що надав ОСОБА_5 машину ЗІЛ 131, для привезення шутру, оскільки в селі необхідно зашутрувати дорогу, бо в селі мав бути похорон. Пізніше, йому подзвонили, що приїхала поліція, і він поїхав на місце події. ОСОБА_5 нічого не пояснював, щодо обставин події кримінального правопорушення. Свідку відомо, що на річці був екскаватор, який належить ОСОБА_6 . Автомобілем керував молодий хлопець;

- свідок ОСОБА_13 в суді ствердив, що перевозив на прохання ОСОБА_5 шутр на автомобілі ЗІЛ 131, та був на місці події. ОСОБА_11 позичив нього та його батька автомобіль для перевезення шутру;

- свідок ОСОБА_6 ствердив, що ОСОБА_5 зателефонував йому та попросив у нього трактор. Оскільки у ОСОБА_6 був саморобний трактор ЮМЗ, без реєстраційних документів, який він використовував у господарстві. ОСОБА_5 попросив трактор, оскільки потрібно навантажити шутр, бо в селі мав бути похорон, і треба зашутрувати дорогу. Наразі у зв`язку з воєнними діями, трактор віддали на потреби військових;

- згідно протоколу огляду місця події від 24.11.2020 року було проведено огляд території приватного підприємства «Карпати Постач» що в с. Смодна, Косівського району, Івано-Франківської області. На момент огляду на території було виявлено автомобільну вантажну вагу, із рамою металевого жовтого кольору. Біля вказаної ваги було виявлено автомобіль ЗИЛ 131 зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 на борту якого виявлено погружену піщано-гравійну суміш. В подальшому вказаний автомобіль виїхав на вагу, де на електронному покажчику вага становить 11550 кілограм, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль має масу без навантаження 6685 кілограм, а відтак вага піщано-гравійної суміші становить 4865 кілограм;

- фототаблицями доданими до протоколу огляду місця події на яких відображено автомобіль ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 з навантаженою піщано-гравійною сумішшю, зображення показників ваги, та вивантаження піщано гравійної суміші;

- довідкою виданою ТзОВ «Карпати-Постач» про те, що вага автомобіля ЗІЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 брутто склала -11550 кг., а тара 6685 кг;

- згідно розписки філія Косівський райавтодор прийняла на збереження розвантажений з автомобіля піщано-гравійну суміш 4865 кг.;

-згідно постанови про визнання речовим доказом від 24.11.2023 року піщано гравійна суміш після проведення зважування визнана речовим доказом та передана на зберігання на території філії «Косівський райавтодор»;

- згідно протоколу огляду місця події від 19.11.2020 року, було оглянуто територію річки Пістинька в с. Пістинь, Косівського району, Івано-Франківської області. На момент огляду було виявлено автомобіль марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_2 , з навантаженою піщано-гравійною сумішшю, яка знаходилася у вологому стані. По заду автомобіля було виявлено екскаватор, який складається з самокузовної частини спереду, а позаду з гідравлічного ковша навантажування. В ході огляду, перед екскаватором виявлено яму забору піщано-гравійної суміші діаметром близько 5?8 метрів, а глибиною близько одного метра. У глибину зазначеної ями знаходився вказаний гідравлічний ковш навантажування та у ємкості одного виявлено деяку кількість піщано-гравійної суміші, яка теж знаходилась у вологому стані;

- фототаблицями до протоколі огляду місця події, на яких відображено автомобіль ЗІЛ 131, навантажувач-екскаватор та місце де здійснювався забір піщано-гравійної суміші;

-згідно постанови про визнання речовим доказом від 20.11.2020 року визнано речовим доказом піщано гравійну суміш, зразки якої поміщено у спец пакети № 3172053, 3172054, 3172052;

- відповідно до квитанції №90 зразки піщано гравійної суміші які поміщено у спец пакети передано на зберігання;

- відповідно до копії постанови про визнання речовим доказом від 19.11.2020 року визнано речовим доказом автомобіль марки ЗІЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 , із піщано-гравійною сумішшю на борту;

- відповідно до копії ухвали слідчого судді Косівського районного суду від 23.11.2020 року накладено арешт на речовий доказ автомобіль марки ЗІЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- відповідно до копії розписки ОСОБА_8 отримав на зберігання автомобіль ЗІЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- відповідно до копії постанови про визнання речовим доказом від 19.11.2020 року визнано речовим доказом екскаватор марки ЮМЗ, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 23.11.2020 року накладено арешт на речовий доказ навантажувач-екскаватор марки ЮМЗ-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- згідно розписки ОСОБА_6 отримав на зберігання навантажувач екскаватор марки ЮМЗ-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- відповідно до постанови про призначення експертизи від 20.11.2020 року призначено експертизу ґрунтів;

- відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні такі становлять 1961, 40 грн;

- відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/11/3-422МРВ/20 від 27.11.2020 року, зразки ґрунту вилучені із автомобіля ЗІЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 , є некарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якій кількість гравію становить 50,5 %. Зразки ґрунту вилучені з ковша ескаватора ЮМЗ-6 д.н.з. НОМЕР_1 є некарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 49,5%. Зразки ґрунту вилучені із місця забору, є некарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якій кількість гравію становить 43,7%.

- DVD диском для лазерних систем зчитування, із відеозаписом на яких зафіксовано вчинення незаконного видобування піщано-гравійної суміші.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загально-державного значення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 240 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загально-державного значення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, по місцю проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, скарг до виконкому Пістинської сільської ради від сусідів, та односельчан на його поведінку не поступало, не працевлаштований. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_5 проживає разом із дружиною, сином та дочкою в с. Пістинь.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Згідно з приписами ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши наведені обставини суд з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, щиро розкаявся, повністю визнав вину, зробив для себе правильні висновки, та запевнив суд, що подібного більше не вчинятиме. Суд також враховує позицію прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить переконання, про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування реального покарання у вигляді обмеження волі, та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також пункт 4 ч. 3 ст. 76 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Щодо тривалості іспитового строку, то суд зауважує, що іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Встановлення іспитового строку полягає і в тому, що за засудженою особою здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Крім того, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Встановлення в даному випадку судом іспитового строку 1 (один) рік є виправданим з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, і достатнім для того щоб засуджений довів своє виправлення без реального відбування основного покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, під час судового провадження не заявлялися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 , ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1961, 40 гривень.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді від 23.11.2020 року на автомобіль марки ЗИЛ-131 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 із піщано-гравійною сумішшю на борту.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 року навантажувач-екскаватор марки ЮМЗ-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази:

- автомобіль марки ЗИЛ-131 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. с. Пістинь, Косівського району Івано-Франківської області повернути ОСОБА_8 жителю с. Пістинь, Косівського району;

- навантажувач-екскаватор марки ЮМЗ-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Пістинь, Косівського району Івано- Франківської області конфіскувати в дохід держави;

- піщано-гравійну суміш., передано на відповідальне зберігання до філії «Косівський райавтодор», що в с. Смодна, вул. Дорожна, З, Косівського району Івано-Франківської області конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1