Справа № 478/1562/23 Пров.№ 1-в/478/346/2023
У х в а л а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2023 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,представника ВК-93 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області у режимі відеоконференції з ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)», подання ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Косниця Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, не одружений, iз середньою освітою, до арешту не працював, проживав за адресою АДРЕСА_1 , по теперешній справі засудженого: 18.05.2020 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. 186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.06.2016 року остаточно до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку: 06.10.2020 року, кінець строку: 06.01.2025 року. На день розгляду комісії від 15.12.2023 року відбув 3/4 частини строку покарання - 3 рік 2 місяці 9 дні, а не відбутий - 1рік 22 днів,
Як вбачається з подання, під час відбування покарання в виправній колонії ВК-93 засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе задовільно, до праці відноситься позитивно, за що мав 4 заохочення з 2021 по 2023 роки. Вимоги режиму утримання порушував, мав 5 стягнень: 19.10.2020 році у вигляді догани за вилучення сім-карти ; 05.01.2021 році у виді суворої догани за вилучення мобільного телефону; 09.02.2021 році у вигляді 5 діб ДІЗО за порушення форми одягу ; 24.01.2022 року у вигляді суворої догани за не виконання законних вимог та 17.03.2022 року у вигляді суворої догани за вилучення заборонених предметів , які погашені , відбув необхідні 3/4 строку покарання, тому вважають що він своєю поведінкою довів своє виправлення, у зв`язку з чим до нього можливо застосувати умовно дострокове звільнення від покарання.
Представник ВК № 93 в судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання, вважав його передчасним та не обгрунтованим, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 хоча фактично і відбув 2/3 призначеного строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення .
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити.
Заслухавши думки представника ВК № 93, прокурора, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, судом встановлено наступне.
Так судом з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , встановлено, що ОСОБА_5 по цій справі було засуджено: 18.05.2020 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. 186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.06.2016 року остаточно до 4 років 3 місяців позбавлення волі.Початок строку: 06.10.2020 року, кінець строку: 06.01.2025 року. На день розгляду комісії від 15.12.2023 року відбув 3/4 частини строку покарання - 3 рік 2 місяці 9 дні, а не відбутий - 1рік 22 дні .
Під час відбування покарання в виправній колонії ВК-93 засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе задовільно, до праці відноситься позитивно, за що мав 4 заохочення з 2021 по 2023 роки. Вимоги режиму утримання порушував, мав 5 стягнень: 19.10.2020 році у вигляді догани за вилучення сім-карти ; 05.01.2021 році у виді суворої догани за вилучення мобільного телефону; 09.02.2021 році у вигляді 5 діб ДІЗО за порушення форми одягу ; 24.01.2022 року у вигляді суворої догани за не виконання законних вимог та 17.03.2022 року у вигляді суворої догани за вилучення заборонених предметів , які погашені , відбув необхідні 3/4 строку покарання, на день розгляду судом справи відбув 1 рік 15 днів. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу " Духовне відродження " зарплату не отримував тільки в 2023 році, заборгованості по виконавчим листам не має, особисти кошти 21 грн. 64 коп.
Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. У відповідності з п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з положеннями ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до положень Кримінального та Кримінально-виконавчого законодавства України, постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Таким чином, враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 в сукупності за весь період відбування ним покарання, суд вважає, що подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання відносно засудженого ОСОБА_5 є передчасним, оскільки останній власною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
З огляду на зазначене вище, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення даного подання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Суддя : ОСОБА_1