ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/331/24 Справа № 204/527/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Сєверодонецьк Луганської області, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2024 року залишено без задоволення клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 , про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та поклавши на неї такі обов`язки: утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_11 , прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора та суду) на визначений ними час, не відлучатися за межі м.Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 368-3 КК України та наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана ОСОБА_8 зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , який навчається в закладі, де працює підозрювана. Однак, а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризику, наявність якого встановлена у судовому засіданні. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, позитивну характеристику, наявність постійного місця роботи, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 100 000 тисяч гривень.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що вказана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не враховано в достатній мірі надані стороною обвинувачення докази щодо ризиків, які свідчать про реальну можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк до 19 березня 2024 року з покладанням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження 19 січня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України, що виразилося у вимаганні та одержанні як службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10 січня 2024 року; постановою про залучення особи до конференційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 10 січня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10 січня 2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 19 січня 2024 року; протоколом обшуку в порядку ч.3 ст.233 КПК України від 19 січня 2024 року; заліково-екзаменаційною відомістю Nє 33-30-09-2023; зведеною заліково-екзаменаційною відомістю студентів групи ВШБоп-4-23БІНПЗ; заліково-екзаменаційною відомістю студента ОСОБА_11 Nє 7-04-01- 2024вгб3; заліково-екзаменаційною відомістю студента ОСОБА_11 Nє 10-04-01- 2024 -вшибз від 04 січня 2024 року, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваної, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.368 -3 КК України, доведеність лише одного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість незаконного впливу на свідків, експерта та спеціаліста у цьому провадженні, а також, що ОСОБА_8 раніше не судима, має позитивну характеристику та постійне місце роботи, її вік і стан здоров`я, та прийшов до висновку, що прокурором не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для запобігання встановленого ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме можливості незаконного впливу на свідків, експерта та спеціаліста у цьому провадженні,

Доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Так, наявність ризику переховування підозрюваною від органу досудового розслідування та/або суду прокурор обгрунтовує тяжкістю вчиненого правопорушення, покаранням, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою та продовженням дії на території України воєнного стану.

Разом з тим, в контексті практики ЄСПЛ ризик втечі підозрюваного оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , зокрема те, що вона раніше не судима, має позитивну характеристику, має міцні соціальні зв`язки, та дані про стан її здоров`я і стан здоров`я членів її сім`ї свідчать про маловірогідність здійснення підозрюваною дій, спрямованих на втечу.

Крім того, з моменту повідомлення ОСОБА_8 про підозру остання не вчиняє жодних дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та/або суду, з`являється за кожним викликом до суду, при цьому прокурором не надано жодних доказів, які б спростовували вказані обставини.

На переконання апеляційного суду, навіть за дії на території України воєнного стану та можливості наявності ризику втечі підозрюваної за межі Дніпропетровської області чи території України, останній може бути усунений шляхом покладення на підозрювану наступних процесуальних обов`язків: не відлучатися за межі м.Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, що і було здійснено слідчим суддею.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність ризику, передбаченого передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження вчинення підозрюваною дій, спрямованих на уникнення від відповідальності, чи вчинків, які б свідчили про затягування нею процесуальних дій, здійснюваних органом досудового розслідування, чи судового розгляду.

При цьому, під час апеляційного перегляду стороною захисту було надано копію витягу з наказу президента ПрАТ ВНЗ МАУП №1-п від 19 січня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_8 увільнена від виконання посадових обов`язків директора Дніпровського інституту ПрАТ ВНЗ МАУП з 19 січня 2024 року.

Вищевикладена обставина, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про маловірогідність можливості перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом підроблення чи знищення документів, які мають значення для досудового розслідування, з використанням свого службового становища та істотно знижує можливість настання встановленого слідчим суддею ризику впливу на свідків, експертів та спеціалістів у провадженні.

Суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги враховує принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваної дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та застосування до неї виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, не аргументовані переконливими обставинами та носять формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2024 року про залишення без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосуванні щодо неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4