ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2588/23 Справа № 216/966/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000005 від 02.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, освіта вища економічна, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працевлаштованої, раніше не судимої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (утримується в КУВП № 3),

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Вирішено питання про речові докази та витрати на проведення експертизи.

Згідно вироку суду, 01.01.2022 року у денний час доби, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ним, а також з їхніми спільними знайомими - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вживали спиртні напої в приміщенні спальні зазначеного житла.

Цього ж вечора, 01.01.2022 року приблизно з 19:50 годині, під час вживання спиртного, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, під час якої зазначені особи почали штовхати один одного руками.

Зазначені дії обурили ОСОБА_6 , унаслідок чого у неї раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_9 та умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяла з поверхні полиці, встановленої ліворуч при вході до приміщення зазначеної спальної кімнати квартири кухонний ніж з дерев`яним руків`ям, та таким чином підшукала собі знаряддя злочину.

Після цього, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись в коридорі біля спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , утримуючи підшуканий нею ніж у правій руці, приблизно о 20:00 годині 01.01.2022 року умисно, клинком даного ножа завдала потерпілому ОСОБА_9 , який стояв звернутим до неї обличчям та намагався прикритися від ножового удару лівою рукою, одного удару в задньо-зовнішню поверхню лівого зап`ястку.

Відразу ж після цього, ОСОБА_9 намагаючись уникнути подальших протиправних дій ОСОБА_6 , повернувся до неї спиною, а остання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 з мотивів гострої неприязні до нього, утримуючи, підшуканий нею кухонний ніж у правій руці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та бажаючи настання саме таких наслідків, відразу ж умисно завдала потерпілому ОСОБА_9 , одного удару клинком даного ножа в ліву лопаткову ділянку грудної клітини, не переслідуючи за мету заподіяти смерть останньому.

Від отриманого ножового удару ОСОБА_9 не устоявши на ногах впав передньою ділянкою тулубу на підлогу, вдарившись об тверду його поверхню правим передпліччям.

Після цього ОСОБА_6 припинила свої злочинні дії та прослідувала до кухні зазначеної квартири, де спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до ранку ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжила вживати спиртні напої, а потерпілий ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, піднявся з підлоги коридору та прослідував до спальної кімнати даної квартири, де спочатку приліг на ліжко, а в подальшому перемістився на підлогу вищевказаної кімнати, де внаслідок спричиненого ОСОБА_6 ножового поранення грудної клітини, у ночі ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Таким чином в результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

-проникаючого колото-різаного поранення задньої стінки грудної клітки ліворуч (рана №1) з ушкодженням лівої легені: лівобічний гемоторакс (2500 мл. рідкої крові та желеподібних згортків), крововиливи в м`яких тканинах грудної клітки, в тканині лівої легені;

-колото-різаної рани № 2 на задньо - зовнішній поверхні лівого зап`ястку, двох саден правого передпліччя.

Згідно висновків судово-медичної експертизи трупу № 35 від 21.01.2022 року та додаткової судово-медичної експертизи трупу № 35-1 від 28.01.2022 року виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото - різаного поранення грудної клітини (рана №1), за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_9 , яка настала в період часу з 02:28 годин до 02:38 годин ІНФОРМАЦІЯ_3 на підлозі спільної кімнати квартири АДРЕСА_3 , в результаті проникаючого коло-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені, що супроводжувалось кровотечею та ускладнилась гострою крововтратою.

Таким чином, встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

На вказаний вирок суду обвинуваченою ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та винести нову ухвалу якою визнати ОСОБА_6 не виною за ч.2 ст.121 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що у той день потерпілий ОСОБА_9 розбив її телефон, який для неї був дорогий як остання пам`ять від батька, у цей час потерпілий продовжував її приниження, погрози та бив її по обличчю, штовхав її від чого вона вдарилась головою. Вказує, що схопила ніж в цілях самозахисту, та коли йшла за потерпілим перечепилась та нанесла поранення. Зазначає, що потерпілий постійно бив її але вона його любила. Вважає, що її дії повинно бути кваліфіковані за ст.118 або ст.119, або ст.123, або ст.124 КК України. Вказує, про своє щире каяття але не визнає кваліфікацію злочину за ч.2 ст.121 КК України. Вказує, що судом не взято до уваги докази по справі які вказують, що саме потерпілий спричинив сварку та бив її, а вона захищала своє життя. Вказує, що судом не взято до уваги, що злочин скоєний нею вперше, має вищу освіту, в неї хвора мати, яка потребує сторонньої допомоги. Вказує, що судом у вироку невірно зазначені покази свідків, фрази вирвані з контексту та не допитано свідка ОСОБА_12 . Вважає, що суд ухвалив вирок з очевидними суперечностями та відсутністю доказів щодо навмисно скоєного злочину, не взяв до уваги її покази. Також вважає, що судом винесено своє рішення всупереч рішень ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не взяв до уваги практику у рішеннях Європейського суду з прав людини. Вважає, що судом призначено надто сурове покарання та суд не застосував закон який підлягає застосуванню ст.69 КК України

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченої, думку прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду про винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення підтверджено доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченої, які були надані нею в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні не визнала повністю та пояснювала, що між нею та потерпілим ОСОБА_13 під час спільного вживання спиртних напоїв відбулася сварка, під час словесної суперечки та штовханини обвинувачена взяла ніж, потерпілий випадково впав та наткнувся на ніж, який вона тримала у руці. Вказувала, що тілесні ушкодження потерпілому завдані з необережності.

Сторона захисту в судовому засіданні суду першої інстанції вказувала, що конфлікт був спровокований самим потерпілим, та стверджувала про не умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, а саме вбивство, що вчинене через необережність.

Незважаючи на займану обвинуваченою ОСОБА_6 позицією, що виразилась у частковому визнанні своєї винуватості у вчинені інкримінованому їй кримінального правопорушення, покази обвинуваченої у частині, що вона захищала своє життя, схопила ніж в цілях самозахисту та нанесла поранення не умисно і її дії повинні бути кваліфіковані за ст.118 або ст.119, або ст.123, або ст.124 КК України, на думку апеляційного суду вказані покази протирічать іншим доказам по справі, які в повній мірі підтверджують винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, а саме:

Показами свідка ОСОБА_11 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який пояснив, що 1 січня 2022 у ОСОБА_9 зібрались на квартирі відсвяткувати Новий Рік та його День народження. Потерпілий попросив свідка запросити ОСОБА_6 на День народження. Свідок запросив обвинувачену по телефону та зустрів її. Святкувати почали десь після обіду, приблизно після 12-00 год. Коли приїхала ОСОБА_6 почали вживати спиртні напої в спальні, скільки точно випили вже не пам`ятає. Приблизно о 13-00 год. між обвинуваченою та потерпілим відбулась сварка, під час якої ОСОБА_9 розбив ОСОБА_6 телефон. На вулиці стемніло, обвинувачена хотіла поїхати додому, але ОСОБА_9 не хотів, щоб вона їхала. Вони вийшли сваритися до коридору, там вони перебували приблизно 15 хв., було чутно крики. Потім ОСОБА_6 зайшла до спальні, взяла зі столу ніж та повернулась до коридору. Приблизно через 10 хв. Повернулась, ніж, який тримала у правій руці, поклала на стіл та сказала нам, що вдарила ОСОБА_9 ножем. Свідок вийшов в коридор оглянути потерпілого, той стояв в коридорі, рана в нього була на спині, як поріз, під лівою лопаткою, крові не побачив. Потерпілий зайшов до спальні, відмовився від виклику швидкої, обвинувачена надала йому медичну допомогу. Вони покурили, випили та пішли на кухню, ОСОБА_9 попросив випити, а потім ліг полежати. Свідок зайшов до нього у кімнату, потерпілий ще раз просив принести йому горілки, захотів випити та покурити. Свідок йому дав випити, а сам пішов до кухні, вони ще випивали, а потім всі полягали спати. Вранці ОСОБА_6 сказала, що мабуть вбила ОСОБА_9 та пішла до сусідів. На питання прокурора, відповів, що сварка відбувалась лише між обвинуваченою та потерпілим. В цей день ОСОБА_9 не бив ОСОБА_6 . ОСОБА_6 кричала щоб він її не чіпав, однак такі сварки в них були завжди. Момент удару ножем він не бачив, в спальні ні хто не падав, у квартирі було 4 людини, нікого більше не було. Точного часу не пам`ятає, пив вино, а потім горілку - 1 плішку. На питання захисту, свідок відповів, що бачив сварку, обвинувачена казала не чіпати її.

Показами свідка ОСОБА_10 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який пояснив, що він знайомий з обвинуваченою ОСОБА_6 , мають дружні відносини. Так, 1 січня 2022 приблизно о 08-00 - 09-00 год. ранку у ОСОБА_9 зібрались на квартирі відсвяткувати день народження. Спочатку був свідок, ОСОБА_19 та ОСОБА_9 , потім запросили ОСОБА_6 . Святкували у спальні, випили достатньо, ті події які відбувались далі вже не пам`ятає, бо приблизно через півгодини свідок заснув. Коли прокинувся,продовжив випивати,було вже темно. Свідок перейшов до кухні, посидів, випив і знов заснув. Всі були на кухні, ОСОБА_9 був у спальні. Прокинувся вже вранці від крику ОСОБА_6 : « ОСОБА_9 помер», «Що я наробила», почались істерики. Потім прийшла сусідка, а він сидів на кухні і чекав на поліцію. Свідок всіх подій не бачив, скрізь сон лише чув сварку між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 щодо телефону. Свідок на питання прокурора про те скільки було вжито алкоголю у той вдень відповів, - 1.5л горілки та 1 пляшку вина. На питання захисту з приводу чого була сварка між потерпілим та обвинуваченою відповів, що сварка відбулась за телефон, в квартирі перед Новим Роком встановили нові двері, стороннім в квартиру зайти було неможливо.

Крім того вина підтверджується письмовими доказами.

Витягом з ЄРДР від 02.01.2022 року, відповідно до фабули якого 01.01.2022 року у денний час в приміщенні квартири АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті - тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючого колото-різаного поранення в лопатковій області зліва, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (м.к.п. а.с. 1,3);

Протоколом огляду місця події від 02.01.2022 р. з фото-таблицею до протоколу огляду місця події від 02.01.2022 року, відповідно до якого при вході до приміщення квартири АДРЕСА_3 на підлозі кімнати виявлено труп чоловіка гр. ОСОБА_9 , який знаходився в положенні лежачи на спині, ногами повернувши до вхідних дверей, тулуб розвернутий до лівої стінки, труп чоловіка правильної статури (м.к.п. а.п. 9-11, 12-15);

Протоколом огляду диску від 15.02.2022 року, згідно якого об`єктом огляду являється диск для лазерних систем зчитування DVD- R на якому шість відео файлів на відео файлі 0000000_000000_5433_0019 мається дата 2022/01/02 та час 18:54:33, на відеозаписі обвинувачена ОСОБА_21 з якою ведеться перемова слідчим, на запитання слідчого, ОСОБА_21 пояснила, що вона з лівої ноги вдарила чоловіка, з яким вона вживала спиртні напої, а пізніше цьому же чоловікові нанесла удар ножем в спину, який в той момент втікав від неї, внаслідок чого влучила ножем в область спини. На відеозаписі 0000000_000000_1847_0021 мається дата: 2022/01/02 та час 19:18:45 ОСОБА_6 , на запитання слідчого пояснила, що саме вона вдарила ножем ОСОБА_9 та продемонструвала місце спини саме куди вона заподіяла ножового удару, внаслідок чого у останнього виникла кровотеча. На відеозаписі 0000000_000000_323 8_0023 мається дата: 2022/01/02 та час 19:32:37 ОСОБА_6 пояснює, як вона вдарила один раз ножем чоловіка, з яким спільно випивала спиртні напої, вказала місце куди нанесла удар ножем, та пояснила, що вона це зробила навздогін. Також є відео файли 0000000_000000_5933_0020, 0000000_000000_2314_0022 та 0000000_000000_4913_0024. (м.к.п. а.с.18-19)

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.01.2022 року, згідно якого ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України була затримана 02.01.2022 в присутності захисника ОСОБА_22 (м.к.п. а.с.39-40)

Відеозаписом до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 на якому зафіксовано допит свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що потерпілий подзвонив ОСОБА_10 , коли вони були разом, і запросив до себе у гості. Прийшли приблизно об 11-00 год. 01.01.2022 року до квартири по АДРЕСА_2 . У нього була пляшка, хліб, сосиски, вони святкували у спальні з ОСОБА_9, ОСОБА_10. Потім до них приїхала ОСОБА_6 , свідок пішов зустрів її, ОСОБА_9 вже був напідпитку, це він їй видзвонив, вона прибула через 1 - 1,5 год. Вони всі разом випивали, потім обвинувачена та потерпілий почали сваритися, вони завжди сварилися. Сиділи в спальні, ОСОБА_6 сиділа зліва від свідка на кріслі, а ОСОБА_9 і ОСОБА_10 сиділи на ліжку. Сварка почалась через ОСОБА_6 телефон, котрий ОСОБА_9 розбив. Потім вони вийшли зі ОСОБА_9 в коридор з`ясовувати стосунки. ОСОБА_6 взяла ніж зі столу і вийшла за потерпілим, в якій руці ніж був вже не пам`ятає. Потім вона зайшла до спальні та сказала, що вдарила ОСОБА_9 ножем, після чого ніж поклала на стіл. Свідок ОСОБА_19 бачив у ОСОБА_9 кров на спині. Сама обвинувачена зазначила, що вдарила ножем ОСОБА_9 під лопатку. Після чого потерпілий зайшов у спальню і сів на ліжко, не захотів викликати швидку. Було видно кров на спині зліва у ОСОБА_9, попросив налити йому горілки, закурив сигарету і сказав, що полежить. А вони пішли на кухню і продовжили вживати спиртні напої. ОСОБА_6 підходила до потерпілого пару разів з полотенцем витирала кров, а свідок задрімав. А вранці 02.01.2023 року ОСОБА_6 почала кричати, що здається вбила ОСОБА_9. (м.к.п. а.с. 80)

Протоколом огляду предмету від 04.02.2022 року, згідно якого об`єктом огляду являється мобільний телефон марки Хуавей, ТІТ 402, який належить ОСОБА_11 , який надав для огляду у добровільній формі. Де і відкривши контакт « ОСОБА_25 » з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , встановлено, що з 18.01.2022 року тільки почалося здійснення дзвінків. (м.к.п. а.с. 84)

Протоколом слідчого експерименту від 25.01.2022 р. за участю підозрюваної ОСОБА_6 та дослідженим відеозаписом до протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 , яка на пропозицію слідчого показала механізм нанесення ножового удару ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_3 , що мало місце 01.01.2022 року, на що підозрювана ОСОБА_6 згодилась та усі учасники спрямували до вищевказаної квартири. На пропозицію слідчого ОСОБА_6 продемонструвала на макеті чоловічої статті механізм спричинення ножового удару, підозрювана ОСОБА_6 показала наступне: ОСОБА_11 сидів на кріслі, на ліжку сидів ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 знаходився біля входу до спальної кімнати;момент коли ОСОБА_6 брала до своїх рук власний мобільний телефон, після чого ОСОБА_9 підбігши до ОСОБА_6 вихватив телефон з рук; ОСОБА_6 вказала місце, де узяла кухонний ніж до власних рук; ОСОБА_6 показала розташування ОСОБА_9 та безпосередньо своє незадовго до спричинення ушкоджень; ОСОБА_6 показала сам механізм заподіяння нею ножового удару та розташування ОСОБА_9 в заподіяний час ушкодження;на макеті чоловічої статті було показано, як ОСОБА_6 впала із ножем, який тримала у правій руці, від якого лівою рукою опиралася від підлогу, а правою рукою, в якій тримала ніж заподіяла ножового удару в область лівої лопатки спини; ОСОБА_6 після нанесення ножового удару ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , про те, що вона заподіяла ножового удару ОСОБА_9 ; ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 після нанесення нею ножового удару бачили рану, яка знаходилась в області лівої лопатки спини ОСОБА_9 ; ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 після вищевказаної події продовжили вживати алкогольні напої; ОСОБА_6 показала кімнату, в яку вона пішла відпочивати після вживання спиртних напоїв; ОСОБА_6 продемонструвала на макеті чоловічої статті положення ОСОБА_9 , якого вона виявила 02.01.2022 року на підлозі в кімнаті, де вони вживали спиртні напої, де ОСОБА_9 на дотик ОСОБА_6 був холодний; після виявлення ОСОБА_6 мертвим ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомила про обставини своїх дій сусідку по одній площадці сьомого поверху будинку АДРЕСА_4 . (м.к.п. а.с. 101-104)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.01.2022 р. за участю свідка ОСОБА_11 , який було безпосередньо досліджено судом та з якого вбачається, що останньому було запропоновано розповісти про обставини свідком, яких він став, на що останній погодився та показав наступне: що 01.01.2022 року приблизно о 13-00 годині ОСОБА_11 (який в цей день святкував своє день народження) разом зі своїм давнім знайомим ОСОБА_10 прийшли до помешкання свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де разом утрьох почали вживати алкогольні напої. Потім, приблизно через 40 хвилин спільного вживання алкогольних напоїв вищезазначених осіб, до помешкання ОСОБА_9 приїхала їхня спільна знайома ОСОБА_6 , яка приходиться ОСОБА_9 колишньою співмешканкою, де продовжила вживати алкогольні напої разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у спальній кімнаті вищезазначеної квартири. Також, приблизно о 18:00 годині 01.01.2022 року під час спільного ( ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ) вживання алкогольних напоїв, які перебували у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті особистих відносин, під час якого ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вийшли з кімнати у коридор квартири та продовжили з`ясовувати відносини. Після недовгого сперечання між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , остання зайшла до спальної кімнати, де в цей момент перебував ОСОБА_11 (який сидів на кріслі) та ОСОБА_10 (який заснув лежачи на ліжку) взяла до рук кухонний ніж з дерев`яним руків`ям, який лежав на столі та пішла у бік коридору, де в цей час знаходився ОСОБА_9 , після чого через декілька хвилин ОСОБА_6 зайшла із ножем до спальної кімнати де знаходився ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та повідомила, що вдарила ножем ОСОБА_9 .Після декілька хвилин до спальної кімнати зайшов ОСОБА_9 , у якого ОСОБА_11 побачив видиму рану, що знаходилась в області лівої лопатки спини, відразу ж ОСОБА_9 приліг на ліжко в спальній кімнаті та попросив ОСОБА_11 налити йому горілки. Через деякий час, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перейшли до кухонної кімнати, де продовжили вживати алкогольні напої, а ОСОБА_9 залишився лежати у спальній кімнаті. Вже зранку 02.01.2022 року, коли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 задрімали у кухонній кімнаті то почули крики від ОСОБА_6 , яка сказала, що вбила ОСОБА_9 , потім ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 зайшли до спальної кімнати та виявили ОСОБА_9 лежачого на підлозі оголеним та без ознак життя. На пропозицію слідчого показати місце розташування кожної особи, які знаходились у квартирі АДРЕСА_3 01.01.2022 року задовго до настання смерті ОСОБА_9 , на що свідок ОСОБА_11 погодився та усі учасники спрямували до вищевказаної квартири.

Свідок ОСОБА_11 вказав наступне:

- ОСОБА_11 сидів на кріслі, на ліжку сидів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_6 сиділа поруч зі столом на табуретці, ніж лежав на столі, де знаходились спиртні напої;

- як ОСОБА_6 у руках з ножем та ОСОБА_9 виходили до коридору, де сперечались між собою, та коли ОСОБА_6 повернулась із ножем в руках та повідомила ОСОБА_11 про те, що завдала удар ножем ОСОБА_9 ;

- на макеті вказав на рану, яка знаходилась у ОСОБА_9 під лівої лопаткою спини;

- вказав кухонну кімнату, де він, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 продовжували вживати алкогольні напої. (м.к.п. а.с. 106-109)

Протоколом огляду предмету від 13.01.2022 року, та фото-таблицею до протоколу огляду, згідно якого об`єктом огляду є ніж, будова якого складається з металевого клинка та дерев`яного руків`я коричневого кольору, який був вилучений 02.01.2022 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 та який поміщено в спеціальний пакет НПУ ЕХР 0356407 із завіренням підписами учасників огляду. (м.к.п. а.с. 110-111)

Висновком судово-медичної експертизи № 35 від 21.01.2022, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлені ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, у даному конкретному випадку, як таке що призвело до настання смерті потерпілого. Ушкодження у вигляді колото-різаного порання лівого зап`ястку та садна правого передпліччя мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені, що супроводжувалась кровотечею та ускладнилась гострою крововтратою, що підтверджується наявністю ушкоджень, морфологічними змінами з боку внутрішніх органів, даними додаткових методів дослідження. (м.к.п. а.с. 115-118)

Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 № 35 від 03.01.2022 року. (м.к.п. а.с. 119)

Висновком судово-медичної експертизи № 11 від 05.01.2022, згідно якого у ОСОБА_6 характер тілесних ушкоджень свідчить про утворення синця від дії тупого твердого предмета за механізмом удар (удар-стиснення). За своїм характером виявлене ушкодження відноситься легких тілесних ушкоджень, як таке, що має незначні скороминучі наслідки.(м.к.п. а.с. 130-131)

Висновком судово-медичної експертизи № 35-1 від 28.01.2022, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлені ушкодження утворилися прижиттєво незадовго до настання смерті. Виявлені ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, у даному конкретному випадку, як таке що призвело до настання смерті потерпілого. Виявлене ушкодження у вигляді проникаючого колото - різаного поранення грудної клітки перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Решта ушкоджень не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлена під час судово-медичної експертизи трупа шкіряна рана № 1 переходить в рановий канал орієнтований ззаду на перед, зліва на право та зверху до низу, проникаючі в ліву плевральну порожнину де закінчується в тканині лівої легені досягаючи загальної довжини не менш ніж 8 см. (м.к.п. а.с. 141-146)

Висновком експерта № 13-МК від 09.02.2022, з фото-таблицями, згідно якого рана на клапті шкіри грудної клітини зліва, вилученого від трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , могла бути нанесена клинком ножа, що був представлений на експертизу, або будь-яким іншим предметом, що має аналогічні властивості. (м.к.п. а.с. 149-154)

Висновком експерта № 35-2 від 18.02.2022, зі схемами ушкоджень до висновку, вбачається, що механізми утворення колото-різаної рани лівої лопаткової області свідчення підозрюваної не суперечать судово - медичним даним, щодо локалізації виявлено ушкодження та напрямку удару та частині «удар завданий зверху до низу». Враховуючи об`єктивні судово-медичні дані, щодо проміжку часу який пройшов між оглядом трупа на місці виявлення та настанням смерті, який дорівнює 10-12 один та ступенем запалення травмованих тканин встановлених при експертизі трупа, можливо становити, що не виключається можливість отримання колото - різаного поранення в час на який вказує підозрювана ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 160-164)

Повідомленням про підозру ОСОБА_6 в остаточній редакції від 21 лютого 2022 року. (м.к.п. а.с. 165-168)

Протоколом додаткового допиту підозрюваної від 21.02.2022 року, згідно якого ОСОБА_6 зі змістом повідомлення про підозру, котре їй було пред`явлено 21.02.2022 року ознайомлений, але не згодна з тим, що коли вона наносила удари ОСОБА_9 , умислу в неї не було. Свою провину в тому, що ОСОБА_9 помер саме через її дії визнає в повному об`ємі, шкодує, що так все вийшло. (м.к.п а.с.171-172)

Висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_6 о 02.01.2022 року о 22-00 год. перебувала у стані алкогольного сп`яніння. (м.к.п а.с. 180)

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/108-22/1297-БД від 23.02.2022, згідно якої на наданих на дослідження двох змивах (об`єкти № № 3, 4) та двох рушниках (об`єкти № № 5, 6) встановлена наявність слідів крові людини. Генетичні ознаки слідів крові людини на двох рушниках (об`єкти № № 5, 6) належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються між собою. Генетичні ознаки слідів крові людини на змиві з ліжка (об`єкт № 4) належать особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки слідів крові людини на змиві з підлоги (об`єкт № 3) належать особі чоловічої генетичної статі. Встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1). Встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Генетичні ознаки слідів крові людини на двох змивах (об`єкти № № 3, 4) та двох рушниках (об`єкти № № 5, 6) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові людини на двох змивах (об`єкти № № 3, 4), двох рушниках (об`єкти № № 5, 6) та зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1) складає 1,55x10-37. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 6,45 *10 -36 осіб. (м.к.п. а.с. 78-88)

На підставі викладеного колегія суддів вважає безпідставними та надуманими доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції прийшов до хибних висновків, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченню за ч.2 ст.121 КК України та необхідністю виправдати ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч.2 ст.121 КК України, або про необхідність перекваліфікувати її дії за ст.118 або ст.119, або ст.123, або ст.124 КК України.

Доводи апеляційної скарги, що судом у вироку невірно зазначені покази свідків, фрази вирвані з контексту, є безпідставними, оскільки таке джерело доказів суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні. Якщо зі змісту технічних записів судових засідань випливає, що показання свідків викладено у вироку з достатньою повнотою, без зайвої деталізації, відображено сутнісну (змістовну) складову показань, що має значення для встановлення судом обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні за приписами ст. 91 КПК, то це свідчить про відсутність порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

Така позиція узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №754/10882/17, провадження № 51-1223км22.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не допитано свідка ОСОБА_26 , є безпідставними, оскільки згідно наявних матеріалів справи стороною захисту не подавалося клопотання про допит вказаного свідка, крім того сам апелянт не вказує, що свідок був безпосереднім очевидцем подій конфлікту та нанесення ударів потерпілому, що могло б вплинути на доведеність або спростування вини обвинуваченої.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_6 після того як схопила ніж, та йшла за потерпілим перечепилась та нанесла поранення, є безпідставними, які спростовуються чисельними доказами по справі, протоколами огляду диску з відеозаписами, на яких ОСОБА_6 не вказувала про це, а зазначала, що саме вона вдарила ножем ОСОБА_9 і продемонструвала як і куди вдарила, і пояснювала при яких обставинах, протоколами слідчих експериментів, показами свідків, та висновками судової експертизи №35 від 21.01.2022 та №35-1 від 28.01.2022 згідно яких, крім іншого, у потерпілого виявлені колото-різанні порання у двох місцях в області задньої поверхності грудної клітки ліворуч та задньо - зовнішній поверхні лівого зап`ястку, із зазначенням механізму нанесення ушкодження та його сили.

Крім того у суді першої інстанції обвинувачена пояснювала інше, що потерпілий випадково впав та наткнувся на ніж, який вона тримала у руці, на що суд першої інстанції віднісся критично до таких показів, прийшовши до висновку, що мотивом надання обвинуваченою саме таких показань, є її бажання уникнути відповідальності, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом не взято до уваги докази по справі які вказують, що саме потерпілий спричинив сварку розбивши її телефон, який їй був дорогий як пам`ять, а також бив її, а вона захищала своє життя, що потерпілий постійно бив її і погрожував їй, чинив психологічний тиск але вона його любила, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції дав оцінку таким доводам стороною захисту у своєму вироку, вказавши, що дії потерпілого, не давали обвинуваченій права брати кухонний ніж для того щоб нанести ним тілесні ушкодження у грудну клітину потерпілому, з таким висновком погоджується апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховане щире каяття, є необґрунтованими і спростовується вироком суду першої інстанції, в якому судом проаналізовано ставлення ОСОБА_6 до вчиненого нею кримінального правопорушення та її поведінку після вчинення кримінального правопорушення і обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції який відповідає правовій позиції висловленої в постанові ВС/ККС № 166/1065/18 від 18 вересня 2019 року.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків кримінального правопорушення для потерпілої особи. Намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що щире каяття, про яке заявляє ОСОБА_6 є спробою домогтися у такий спосіб пом`якшити покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а не справжнє каяття у скоєному.

Доводи апеляційної скарги, що дії обвинуваченої повинні бути кваліфіковані за ст.118 або ст.119, або ст.123, або ст.124 КК України, оскільки вона захищалась від потерпілого, що вчинила свої дії через необережність, є безпідставними, які повністю спростовуються вище вказаними доказами по справі. Згідно пояснень обвинуваченої та інших свідків по справі, між потерпілим та обвинуваченої відбувалася сварка, підчас якої потерпілий розбив телефон обвинуваченої. Свідки по справі не вказували про погризи потерпілим в сторону обвинуваченої, якіб давали підстави вважати, що її здоров`ю та життю є загроза. Спричинення потерпілим обвинуваченій тілесних ушкоджень, якіб підтверджували необхідність їй захищатись від потерпілого спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 11 від 05.01.2022, згідно якого у ОСОБА_6 характер тілесних ушкоджень свідчить про утворення синця від дії тупого твердого предмета за механізмом удар (удар-стиснення). За своїм характером виявлене ушкодження відноситься легких тілесних ушкоджень, як таке, що має незначні скороминучі наслідки. Натомість згідно показів свідків по справі, протоколу огляду диску від 15.02.2022 року з відео файлами, протоколів проведення слідчих експериментів, а також часткове викладення обставин по справі у апеляційній скарзі, вбачається, що потерпілий уходив від обвинуваченої, і саме вона взявши ніж пішла за потерпілим. Такі дії зі сторони обвинуваченої повністю спростовують її версію, щодо необхідної оборони, або вбивства через необережність, або знаходження обвинуваченої у стані сильного душевного хвилювання. А навпаки підтверджують, що на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, яка обурила ОСОБА_6 , унаслідок чого у неї раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_9 та умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Яка підшукала собі знаряддя злочину, взяла кухонний ніж.

Після цього, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, знаходячись в коридорі умисно, клинком ножа завдала потерпілому, стоячому до неї обличчям одного удару в задньо-зовнішню поверхню лівого зап`ястку. Намагаючись уникнути подальших протиправних дій потерпілий повернувся до обвинуваченої спиною, яка відразу ж умисно завдала потерпілому ОСОБА_9 , одного удару клинком ножа в ліву лопаткову ділянку грудної клітини, не переслідуючи за мету заподіяти смерть останньому. Після цього ОСОБА_6 припинила свої злочинні дії.

Відповідно до ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої КК України, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Суб`єктивна сторона тілесних ушкоджень може виражатися як в умисній (статті 121-125 КК), так і в необережній вині (ст. 128 КК).

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 121 КК, характеризується умисною виною. Умисел при цьому може бути як прямим, так і непрямим. Винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.

У тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини, прямим або непрямим умислом.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. У випадку, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК чи ст. 128 КК.

За таких обставин, з урахуванням обсягу досліджених доказів, їх ретельний аналіз, перевірка на предмет допустимості та належності, на думку колегії суддів дають беззаперечні підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 саме у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, що передбачає правову кваліфікацію за ч.2 ст.121 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги що оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_6 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими судом першої інстанції необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування проведені судово-медичні, медико - криміналістичні, судово молекулярно-генетичні експертизи, висновки яких надані суду стороною обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження в процесі доведення обґрунтованості пред`явленого обвинуваченій ОСОБА_6 обвинувачення. Крім цього, судом були допитані свідки, які перебували під присягою.

В даному випадку обґрунтованість висновків експертів, показань свідків, а також, їх правова оцінка відповідно до вимог КПК України була надана судом при оцінці доказів в їх сукупності, достатності, достовірності та належності, викладена у вироку, що є предметом апеляційного оскарження.

Так апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до санкції ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не взято до уваги, що злочин скоєний нею вперше, вона має вищу освіту та в неї хвора мати, яка потребує сторонньої допомоги, є безпідставними, апеляційним судом встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченій суд першої інстанції прийняв до уваги доводи, що вона раніше не судима, та зазначив їх у своєму рішенні. Наявність у неї хворої мати, яка потребує сторонньої допомоги, є безпідставною та такою, що не підтверджуються наявними матеріалами справи, апелянтом не надано до апеляційного суду підтверджуючих документів якіб вказували, що обвинувачена доглядає матір, та про відсутність інших осіб для її догляду. Наявність у обвинуваченої вищої освіти не впливає на розмір призначеного покарання.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-67 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, про відсутність підстав для застосування ст.69КК України.

Призначене обвинуваченій покарання на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових злочинів.

Кримінальне провадження було розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000005 від 02.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченою, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді