Справа №: 398/1814/22
провадження №: 1-кп/398/123/23
УХВАЛА

Іменем України

"02" листопада 2023 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 16.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пантаївка, Олександрійського району Кіровоградська область, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.03.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 05.07.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186, ч.1, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, судимості у встановленому законом порядку не знято та не погашено,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні 05.07.2022 року у рамках вказаного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово судом продовжувався.

13 жовтня 2023 від прокурора на адресу суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і на час розгляду справи у суді. При цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані його вчиненням. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідінстю доставити його до суду. Застосування застави також вважає недоцільним враховуючи те, що злочин вчинено із застосуванням насильства. Крім того застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту неможливо, оскільки, це не може в повній мірі запобігти ризику чинити психологічний чи фізичний тиск на потерпілого ОСОБА_8 , а також вчинити нові аналогічні кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Під час судового розгляду суд, за наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як слідує з матеріалів провадження, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується 05.11.2023 року, до спливу якого судове провадження завершеним бути не може.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що зазначені ризики продовжують існувати, а тому строк запобіжного заходу на час розгляду кримінального провадження у суді, необхідно продовжити.

Захисник ОСОБА_7 02.11.2023 року надав до суду клопотання про заміну запобіжного заходу, оскільки прокурором не надано жодного доказу для обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено «існування спроб» перелічених у п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України. Одного лише припущення прокурора про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути, недостатньо для ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Посилаючись на практику Європейського суду, захисник обвинуваченого зазначив, що заявлені ризик мають оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а також, що вказані ризики зі спливом часу зменшуються. Обставинами, які підтверджують наявність у обвинуваченого зв`язків з державою є постійне місце проживання, перебування обвинуваченого у шлюбі, а також наявність на утриманні у обвинуваченого двох неповнолітніх. Також зв`язок обвинуваченого з державою підтверджується неодноразовими викликами обвинуваченого до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому ОСОБА_6 зможе виконати покладені на нього процесуальні обов`язки перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, контроль за виконанням якого покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області за місцем проживання обвинуваченого. Просять зміни діючий запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи.

Заявлені стороною обвинувачення ризики, суд оцінює у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, та знову через нетривалий час у період випробовувального терміну імовірно вчинив корисливий злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на низьку правосвідомість обвинуваченого та схильність до отримання доходу злочинним шляхом. На момент затримання ОСОБА_6 не працював, власного постійного джерела доходу не мав, перебував на обліку в КНП «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2021 року. На даний час в кримінальному провадженні триває судовий розгляд, судом проведено підготовчий судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, визначено обсяг та порядок дослідження доказів, досліджено документи, звуко та відеозаписи, допитано потерпілого та розпочато допит свідків. Вищезазначені факти переконують суд, що перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та чинити у цьому кримінальному провадженні незаконний вплив на потерпілого та свідків, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості, і місцезнаходження яких йому відоме. Більш того, саме потерпілий (згідно матеріалів, що вже досліджені у судовому засіданні) був єдиним очевидцем вчинення кримінального правопорушення, а тому ризик можливого протиправного впливу на нього/фізичної розправи суд розцінює як дуже високий. Крім того, вказане дає підстави та ймовірність вважати, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність. Також, суд переконаний, що в разі обрання щодо обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль за поведінкою обвинуваченого, який характеризується схильністю до вчинення злочинів.

Обставини, на які вказує сторона захисту, як на підставу для зміни запобіжного заходу, а саме наявність постійного місце проживання, перебування обвинуваченого у шлюбі, а також наявність на утриманні у обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, на думку суду не в змозі запобігти встановленим ризикам, і не є для обвинуваченого стримуючими факторами, з огляду на характеристику особи обвинуваченого, його моральність, оскільки вони існували і на час попереднього засудження обвинуваченого за тяжкі корисливі злочини, і під час затримання та обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання в межах вказаного обвинувачення. Доказів перебування на утриманні у обвинуваченого двох неповнолітніх дітей суду не надано, і таке твердження є сумнівним з огляду нате, що обвинувачений не працює, офіційного джерела доходу не має.

Навіть зі спливом часу, враховуючи наведені вище обставини, раніше встановлені ризики по відношенню до особи обвинуваченого, не втратили своєї актуальності.

Такі обставини, на переконання суду, у своїй сукупності дають достатні підстави для висновку, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, слід відмовити.

За викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, а тому згідно п.1 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд має право не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 197, 314-317, 331, 369- 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під варто, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» на час судового розгляду строком на 60 діб, тобто з 02.11.2023 року до 31.12.2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Повний тексту ухвали проголошено 06.11.2023 року о 08 год. 30 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3