Номер провадження: 11-сс/813/1588/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.09.2023 якою в межах к/п № 0000810 від 07.12.2022 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красний Луч, Луганської обл., громадянина України, з вищою освітою, працюючого ФОП, зі слів одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 10.11.2023, без визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10.11.2023, без визначення застави.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя врахувала обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованих злочинів та ту обставину, що заявлені слідчим та прокурором ризики продовжують існувати.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою з огляду на такі обставини:

- підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою, судом не надана належна оцінка доказам вчинення злочину, зі слів підозрюваного вилучені пакети та ваги було принесено особами, які проводили обшук, окрім того, поняті були завідомо підготовлені;

- заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені, в оскаржуваній ухвалі не зазначено, чому менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 ;

- слідчим суддею при розгляді клопотання не були перевірені повноваження прокурора;

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді від 15.09.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту або застосувати заставу, у розмірі визначеному КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, наданих апеляційному суду, не пізніше початку грудня 2022 невстановлена в ході досудового розслідування особа, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьку з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, розробила план злочинної діяльності для вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин на території міста Одеси та Одеської області.

Так, невстановлена в ході досудового розслідування особа розробила план злочинної діяльності, та не пізніше початку грудня 2022, залучила співучасників в якості співорганізатора та безпосереднього виконавця ОСОБА_8 , виконавця та пособника ОСОБА_10 , виконавця ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб, яким довела деталі плану протиправної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом психотропних речовин. Після чого, зазначені особи, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, дали свою добровільну згоду на участь разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою у зазначеній протиправній діяльності під її безпосереднім керівництвом.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під керівництвом невстановленої в ході досудового розслідування особи, попередньо зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням психотропних речовин, погодили план протиправних дій, визначили ролі кожного з учасників такої групи та встановили правила конспірації своєї незаконної діяльності, а також вжили інші заходи щодо функціонування та тривалого існування вказаного злочинного угруповання (придбання мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів, створення в кросплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями Телеграм-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_4» із посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , електронних гаманців « ІНФОРМАЦІЯ_3 », отримання банківських карток для переведення коштів, у тому числі у якості заробітної платні, використання орендованих транспортних засобів для прибуття на місця розкладання «закладок», використання промислових приміщень для зберігання психотропних речовин, тощо).

Окрім того, з метою конспірації, ОСОБА_8 , діючи у ролі співорганізатора і виконавця підібрав в якості місця зберігання особливо небезпечних психотропних речовин складські приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в якому ОСОБА_8 та інші члени злочинного угруповання зберігали особливо небезпечні психотропні речовини - PVP, які в подальшому незаконно розфасовували, з метою збуту та подальшої реалізації злочинного плану.

Згодом, ОСОБА_8 за дорученням невстановленої в ході досудового розслідування особи виконував функції співорганізатора та виконавця: забезпечував членів організованої групи необхідним обладнанням для здійснення незаконної діяльності по збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а саме для їх зважування, розфасовування та сортування (електронні ваги, зіп-пакети, папір тощо); фасував особливо небезпечні психотропні речовини; доставляв особливо небезпечні психотропні речовини ОСОБА_10 , ОСОБА_11 для розкладання «закладок»; здійснював вербування осіб, яких залучав до протиправної діяльності зі збуту особливо небезпечних психотропних речовин, залучивши ОСОБА_11 , якому невстановлена особа відвела функцію виконавця; знаходив складські приміщення для зберігання особливо небезпечних психотропних речовин для подальшого їх збуту; був відповідальний за конвертацію коштів, які отримувались від продажу психотропних речовин, з електронних гаманців «ІНФОРМАЦІЯ_3» на банківські картки з метою отримання готівкових коштів.

Кошти, отримані незаконним шляхом від збуту особливо небезпечних психотропних речовин, використовувалися членами організованого та керованого невстановленою в ході досудового розслідування особою угруповання, як основне і постійне джерело засобів для існування, за допомогою яких вони набували матеріальні блага, необхідні для повсякденного життя, а також з метою збільшення обсягів і каналів збуту наркотиків.

Таким чином, протягом тривалого часу, невстановлена в ході досудового розслідування особа, починаючи з початку грудня 2022, спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами ймовірно скоїли ряд умисних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин, за таких обставин.

При цьому, ОСОБА_8 , виконуючи роль співорганізатора організованої групи, діючи відповідно обраної собі ролі та на виконання плану злочинної діяльності разом із членами організованої групи, а саме із ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, приблизно на початку лютого 2023, більш точний час не встановлено, при невстановлених обставинах, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, та, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 61-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 63/95-ВР, наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, забезпечили членів організованої групи, яка діяла на території м. Одеси та Одеської області, невстановленою кількістю особливо небезпечної психотропної речовини PVP, розфасували на дрібні дози, після чого стали незаконно зберігати їх з метою подальшого збуту.

Так, 22.05.2023 приблизно о 13 год. за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 4, зупинено автомобіль марки «Hyundai», модель «І30», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , у якому під час проведення обшуку виявлено та вилучено 207 згортків із речовиною кристалічного походження, які останній, діючи у групі із невстановленою в ході досудового розслідування особою зберігав та перевозив для подальшого збуту.

У подальшому, з використанням комплекту детектора наркотичних речовин IDenta «General Screening Drugs», LOT: 9033122АТ, EXP: 08/2025 встановлено, що реагент змінив своє забарвлення, що свідчить про наявність у виявленій кристалічній речовині речовини на алкалоїдній основі.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується відомостями про зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; відомостями про зняття інформації з електронних інформаційних систем; відомостями аудіо-, відеоконтролю особи; спостереженнями за особою; матеріалами контролю за вчиненням злочину у виді оперативної закупки; висновками експерта №СЕ-19/116-23/2492-НЗПРАП від 09.05.2023, №СЕ-19/116-23/2493-НЗПРАП від 05.05.2023, №СЕ-19/116-23/6505-НЗПРАП від 26.04.2023, №СЕ-19/116-23/8920-НЗПРАП від 09.06.2023, №СЕ-19/116-23/8919-НЗПРАП від 09.06.2023, №СЕ-19/116-23/8916-НЗПРАП від 07.06.2023, №СЕ-19/116-23/8915-НЗПРАП від 08.06.2023, №СЕ-19/116-23/9408-НЗПРАП від 20.06.2023; отриманою в ході здійснення тимчасових доступів інформацією; проведеними обшуками за місцем проживання ОСОБА_8 та автомобіля під керуванням ОСОБА_8 ; проведеними оглядами речових доказів, вилучених під час проведених обшуків; проведеними допитами свідків; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючимим ознаками - незаконне зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене повторно, групою осіб за попередньою змовою та ч. 3 ст. 307 КК України, як організація незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, організованою групою, предметом дій яких були психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд наголошує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням злочинів, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається із обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливти на свідків та вчинити інше правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, його обізнаністю про анкетні дані свідків.

Окрім того, апеляційний суд враховує роль ОСОБА_8 у вказаних кримінальних правопорушення, зокрема ту обставину, що за версією органу досудового розслідування він є співорганізатором та виконавцем інкримінованих злочинів.

Також колегія суддів враховує кількість вилучених у автомобілі під керуванням ОСОБА_8 «згортків», а саме 207, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Більш того, запобіжний захід застосований до ОСОБА_12 на визначений строк, а питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде перевірена слідчим суддею через нетривалий час в порядку, передбаченому ст. 194 КПК України.

Апеляційний суд критично оцінює посилання захисника відносно того, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, чому менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , оскільки в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали відображені висновки слідчого судді з цього приводу.

Що стосується доводів захисника відносно того, що слідчим суддею при розгляді клопотання не були перевірені повноваження прокурора, апеляційний суд не вбачає будь-яких допущених слідчим суддею порушень в цій частині, оскільки клопотання про продовження строків під вартою подане прокурором ОСОБА_6 , який був присутній у судовому засіданні. Окрім того, відповідно до постанови про призначення групи прокурорів від 03.07.2023 прокурор ОСОБА_6 включений до групи прокурорів у вказаному провадженні (т.1, а.п. 40).

Враховуючи викладені вище обставини та приписи п.5) ч. 4 ст. 183 КПК України апеляційний суд не вважає доцільним визначати заставу.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 370, 403, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 15.09.2023, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10.11.2023, без визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4