Справа № 333/7050/21
Провадження № 1-кс/333/526/24
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України -

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування заяви вказано, що суддя ОСОБА_5 , всупереч вимогам КПК України в судовому засіданні надав оцінку показам свідка ОСОБА_7 поза межами нарадчої кімнати. Так, суддя заявив в судовому засіданні, що свідок ОСОБА_7 «Не впізнає» обвинуваченого, при цьому положення ст. 355 КПК України судом не застосовувались. Свідок відповіла на питання суду «Чи знаходиться в залі обвинувачений?» «Напевно так», в цей час свідок ОСОБА_7 знаходилась спиною до обвинуваченого. У зв`язку з чим представник потерпілої вважає, що суддя ОСОБА_5 своїми діями порушив принципи змагальності сторін, правильності, повноти та неупередженості судового розгляду.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав свою заяву про відвід, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві

Потерпіла ОСОБА_8 , в судове засідання повідомлена своєчасно та належним чином не прибула, причини її неявки суду не відомі.

Прокурор ОСОБА_3 вказав, що відвід є безпідставним. Просив відмовити в задоволенні заяви, у зв`язку з тим, що вона є безпідставною.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 , повідомлені своєчасно та належним чином, в судове засідання не прибули надали заяву, в якій просили розгляд заяви проводити за їх відсутності, у задоволені заяви відмовити. Додатково зазначили, що сторона потерпілої умисно затягує процес, оскільки строки притягнення до кримінальної відповідальності сплили та єдиною метою є відтермінування вирішення питання щодо зустрічі батька з дитиною, оскільки в обвинуваченого наявне рішення суду, яким встановлено порядок його участі у вихованні спільної з потерпілою дитини.

Суддя ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що викладені в заяві підстави для відводу, вважає безпідставними.

У відповідності до ст. 81 КПК України з врахуванням викладеного судом визнано можливим здійснення розгляду заяви про відвід у відсутності особи, якій заявлено відвід.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши заяву про відвід, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Частиною 1 ст. 321 КПК України передбачено, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Сумніви у неупередженості судді ОСОБА_5 представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що суддя діє в порушення норм чинного законодавства під час розгляду кримінального провадження та надає оцінку наданим показам свідка поза межами нарадчої кімнати.

В даному випадку основною та єдиною підставою для заявлення відводу судді стала суб`єктивна думка представника потерпілого щодо неупередженості судді при керуванні ходом судового процесу. Заява та пояснення представника потерпілого не містить даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, передбачених нормами КПК України, на які посилається ОСОБА_4 , як на обставини, що виключають участь судді при розгляді справи, і наведені підстави не можуть вважатися достатніми для вирішення питання про відвід судді, оскільки сумнівів у неупередженості вони не викликають.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в неупередженості судді ОСОБА_5 відсутні правомірні сумніви, а тому заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 81, 234-235 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 лютого 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1