Справа № 740/637/23
Провадження № 1-кп/740/177/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з ДУ "Чернігівський СІЗО"),

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

під час відкритого судового засідання в залі суду в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125, ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб, надавши клопотання у письмовому виді.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.09.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 10.11.2023 з визначенням розміру застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Продовження строку тримання під вартою допускається, якщо існуюють обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також коли наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Суд враховує особу обвинуваченого, його молодий вік, сімейний стан - не одружений, відсутність документів про стан здоров"я, відсутність неповнолітніх дітей, офіційного постійного місця роботи, пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який є тяжким злочином, що безальтернативно карається позбавленням волі на тривалий строк. ОСОБА_4 судимий у тому числі за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому суд вважає, що існує ризик переховування від суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками на цей час, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд враховує неможливість завершення судового провадження до закінчення строку тримання під вартою до 10.11.2023 у зв"язку з незавершенням дослідження доказів сторін, у тому числі показань свідків та речових доказів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 січня 2024 року включно, з визначенням розміру застави (р/р НОМЕР_1 ) у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов"язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатись із місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування у будь-який спосіб на будь-які теми зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

У разі внесення застави термін дії вищевказаних обов`язків визначити до 02 січня 2024 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 02 січня 2024 року включно.

Роз"яснити, що згідно ч. 6, 8, 11 ст. 182 КПК України з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК Україні уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави роз"яснити ОСОБА_4 його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_6 , передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Копію ухвали негайно направити до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1