Провадження № 274/546/24
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/520/24

І м е н е м У к р а ї н и

23.02.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/546/24 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Жабоч Малинського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зі слів старшого стрільця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.11.23 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 17000 грн.,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 з письмової згоди представника потерпілого уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої 31 грудня 2023 року близько 15 год. 40 хв. у ОСОБА_3 , який перебував в магазині «ЄВА» № 728 (ТОВ «РУШ»), розташованому за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Одеська, 40-А, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з прилавку магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же час та у вказаному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені іншими особами, ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», взяв з прилавку магазину жіночу парфумовану воду марки «Trussardi Delicate Rose» 30ml, вартістю 585 грн. 64 коп., після чого поклав її до зовнішньої передньої кишені куртки та виніс з магазину, не оплативши товар на касі.

У подальшому ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв власнику магазину «ЄВА» №728 (ТОВ «РУШ») матеріальної шкоди на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

22 січня 2024 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 з письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України та узгоджують покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на нього судом.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також укладення угоди про визнання винуватості допускається у випадках надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди. Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та від представника потерпілого є письмова згода прокурору на укладення угоди, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (11.01.24) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, відшкодування потерпілому шкоди внаслідок дій обвинуваченого та відсутність претензій матеріального характеру, зазначено узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на призначення покарання зі звільненням від його відбування, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_3 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи призначене покарання, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 січня 2024 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: DVD-R-диск з відеозаписом з камер спостереження магазину «ЄВА» № 728, який приєднано до матеріалів провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1