Справа № 296/572/24
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецька, одруженого, неповнолітніх дітей не має, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні №0000132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 , ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 , ч. 7 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні №0000132 від 31.08.2023.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ УСБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000132 від 31.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим слідчтвом встановлено, що восени 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Донецьк, Донецької області, будучи достовірно обізнаним про злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», став її учасником, вступивши до її підрозділу, а саме не передбаченого законом збройного формування - «100-ї окремої мотострілецької бригади» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )», у складі якого діяв до 24.02.2022 на посаді снайпера снайперського взводу.

В подальшому, ОСОБА_5 у період з осені 2015 року до 24.02.2022, перебуваючи на території Донецької області, брав участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування - «100-а окрема мотострілецька бригада» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )» відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме:

- чинення збройного опору та незаконної протидії виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об?єднаних сил (далі АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

- бойові чергування на позиціях «100-ї окремої мотострілецької бригади» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )» та у місцях її постійної дислокації;

- участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування;

- участь у заходах по нагородженню учасників «100-ї окремої мотострілецької бригади» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )» за ведення бойових дій проти сил АТО та ООС в населених пунктах Мар`їнка та Абакумова Донецької області.

Крім того, ОСОБА_5 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив взяти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) РФ, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що ЗС РФ та «100-а окрема мотострілецька бригада» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )» спільно та узгоджено ведуть бойові дії на території України, розумів, що його служба у вищевказаному незаконному збройному формуванні створеному на тимчасово окупованій території Донецької областіпередбачатиме участь в таких бойових діях.

Так, усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 24.02.2022, перебуваючи в м. Донецьк, добровільно продовжив військову службу в незаконному збройному формуванні створеному на тимчасово окупованій території Донецької області- «100-ій окремій мотострілецькій бригаді» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )» на посаді стрільця 2 взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону, тобто перейщов на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, у період з 24.02.2022 по 23.08.2023 будучи громадянином України, добровільно на території Донецької області приймав участь у складі незаконного збройного формування створеного на тимчасово окупованій території Донецької області- «100-ій окремій мотострілецькій бригаді» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )», в якому вчиняв наступні дії:

- здійснював охорону території вищевказаної бригади;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил РФ та осіб з числа учасників НЗФ так званої «ДНР», які за званням чи посадою вище;

- підносив на бойові позиції для військовослужбовців свого підрозділу боєкомплекти, харчові продукти;

- здійснював чергування на бойових позиціях.

У подальшому, 23.08.2023 під час бойового зіткнення зі Збройними Силами України неподалік АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 припинив збройний опір та склав зброю, його злочинна діяльність на боці ворога РФ, як держави-агресора, була припинена.

29.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

13.10.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.11.2023, без визначення розміру застави.

24.11.2023 постановою Житомирської обласної прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 29.12.2023.

28.11.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.12.2023, без визначення розміру застави.

21.12.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 29.01.2024.

26.12.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2024, без визначення розміру застави.

17.01.2024, за результатами проведених додаткових слідчих (розшукових) дій ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 та ч.7 ст.111-1 КК України.

17.01.2024 слідчим за дорученням прокурора повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

Строк дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу завершується 25.01.2024, однак здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК, скласти, затвердити та вручити обвинувальний акт обвинуваченому та його захиснику, а також направити його до суду у вказаний строк не представляється можливим внаслідок особливої складності провадження, що пов`язано з тривалим перебуванням підозрюваного у Державній установі «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» (м. Львів), та об`єктивною неможливістю протягом значного часу провести допити ключових свідків у вказаному провадження, що являються військовослужбовцями ЗСУ та продовжують приймати участь у бойових діях на лінії фронту.

Разом з тим, задля належного виконання завдань кримінального провадження необхідно:

-виконати у повному обсязі з підозрюваним та його захисником вимоги ст. 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, здійснити їх вручення та скерувати матеріали до суду;

-роз`яснити підозрюваному право на здійснення провадження судом присяжним;

-за необхідності здійснити інші процесуальні дії в яких виникне необхідність.

На даний час підозрюваний та його захисник не ознайомились з матеріалами досудового розслідування.

Проведення усіх перелічених процесуальних дій ускладнено у зв`язку з фактичним утриманням ОСОБА_5 у СІЗО ДУ «Житомирської УВП (№8)», що відповідно потребує більш тривалого часу на їх виконання.

Водночас, у ході проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, не зменшились та дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може здійснити наступні дії:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Зазначений висновок ґрунтується на тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, за які останній може бути засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії російської федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_5 від слідства, суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога, також останній не має постійного місця проживання на території підконтрольній органам державної влади України

Виконати раніше вищевказані процесуальні дії було неможливо, зокрема у зв`язку із дією воєнного стану, тривале перебування підозрюваного у Державній установі «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» (м. Львів) та іншими поважними причинами, пов`язаними із збройною агресією російської федерації проти України.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Крім того, відповідно до абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину , передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування докази та додатково підтверджені ними фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою закінчується 25.01.2024, однак для ознайомлення підозрюваного та його захисника з усіма матеріалами провадження, в т.ч. речовими доказами з врахуванням обсягу вказаних матеріалів, складання обвинувального акту та скерування його до суду, необхідний достатній час, виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на продовженні існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що він не заперечує протизадоволення клопотання та продовження строку тримання його під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 вказав, що оскільки підозрюваний не заперечує то він також не не заперечує щодо задоволення клопотання,

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що СВ УСБ України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000132 від 31.08.2023 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 , ч. 7 ст. 111-1 КК України

В ході досудового слідства встановлено причетність громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вчинення кримінальних правопорушень у вказаному кримінальному провадженні, 29.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні державної зради, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

17.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, та що він підозрюється у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 , ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 , ч. 7 ст. 111-1 КК України.є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, це підтверджується:

-протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , від 13.09.2023, ОСОБА_11 від 28.12.2023, які 23.08.2023 під час виконання бойових завдань (бойових дій) в районі населеного пункту Невельське Донецької області виявили особу у військовій формі одягу, яку використовують збройні сили рф та т.зв. «ДНР/ЛНР», вказана особа певний час чинила опір, відкриваючи вогонь в сторону ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , в подальшому вказану особу захоплено в полон. Під час первинного опитування вказана особа представилась ОСОБА_5 і повідомила що він є військовослужбовцем т.зв. армії «ДНР» та виконував бойові завдання у складі НОМЕР_2 окремої мотострілкової бригади 1 АК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_3 );

-протоколами пред`явлення свідкам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 13.09.2023 та 28.12.2023, відповідно до яких свідки впізнали за фотознімками ОСОБА_5 , як особу, яку ними 23.08.2023 під час виконання бойових завдань (бойових дій) в районі населеного пункту Невельське Донецької області захоплено в полон. На момент захоплення в полон ОСОБА_5 був одягнутий у військову форму, яку використовують збройні сили рф та т.зв. «ДНР/ЛНР», а також був озброєний автоматичною вогнепальною зброєю із бойовим комплектом.

-протоколоми допиту підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до яких він визнає свою вину в інкримінованих йому злочинів;

-протоколами огляду мережі інтернет, відомості з якого підтверджують показання підозрюваного ОСОБА_5 ;

Таким чином, сукупністю наведених доказів ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 та ч.7 ст.111-1 КК України.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (5) продовжити вчинення кримінальних правопорушень, на шкоду суверенітетові, територіальній цілосності та недототрканності, обороноздатності, державній безпеці України чи продовжити участь у бойових діях на стороні ворога, допомагати підрозділам рі в тому числі інформаційно

З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які дають підстави вважати що ризики, передбачені пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і не те що зменшилися, а навпаки збільшилися, з повідомленням 17.01.2024 про зміну підозри.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, суд також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ч. 6 ст. 176 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених у тому числі ст.114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Строк тримання під вартою визначений слідчим суддею ухвалою від 26.12.2023 у справі №296/12767/23 спливає 25 січня 2024 року.

17.01.2024 слідчим за дорученням прокурора повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

Захисник пілозрюваного під час судового розгляду клопотання повідомив, що ще не розпочинав ознайомлення з матеріалами кримінального провадження взагалі та коли має намір це розпочати не повідомив.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для продовження ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, тяжкого стану здоров`я, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Згідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою у кожному випадку не може перевищувати 60 днів.

Отже слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, так як підозра відносно ОСОБА_5 обґрунтована про що зазначено вище, та продовжують існувати ризики передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину , передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 437-442 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочинів зокрема за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 , ч. 7 ст. 111-1 КК України, а відтак слідчим суддею вирішено не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст., 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 111 , ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 березня 2024 включно, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23.01.2024 о 15-00 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1