УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, українки, із середньою спеціальною освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України.

Як зазначає орган досудового розслідування, досудовим розслідуванням встановлено, що з липня 2023 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вступили у попередню змову, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, пов`язаних із сутенерством, розробивши єдиний план протиправної діяльності.

Так, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , не пізніше липня 2023 року, орендувала нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , в яких організували місця розпусти та забезпечили заняття проституцією невстановленою на теперішній час кількістю жінок.

З метою забезпечення відвідувачами зазначених місць розпусти, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , створила в мережі Інтернет веб-сторінки, на яких розміщувала рекламні оголошення щодо надання послуг інтимного характеру.

Також, з метою залучення до заняття проституцією інших жінок, невстановлена особа, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , систематично розміщувала оголошення на відповідних сайтах в мережі Інтернет щодо вакансій адміністраторів у масажному салоні, не розкриваючи при цьому справжню мету таких оголошень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою та відповідно до заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та інші невстановлені особи у створених та утримуваних місцях розпусти почергово виконували функції адміністраторів - зустрічали клієнтів, надавали їм на вибір жінок, які мають надавати сексуальні послуги, контролювали час надання вказаних послуг, отримували від клієнтів плату за них, акумулювали отримані грошові кошти та в подальшому розподіляли їх між собою,та операторів - відповідали на дзвінки клієнтів, повідомляли їх про наявність можливості отримати послуги сексуального характеру.

Грошові кошти, отримані від протиправної діяльності, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, розподіляли між собою та жінками, які надають інтимні послуги, відповідно до заздалегідь оговорених часток, а частину таких коштів витрачали на забезпечення функціонування створених та утримуваних місць розпусти.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, в період з липня 2023 року по 11 жовтня 2023 року, вчинили ряд умисних злочинів за наступних обставин.

Так, 06.10.2023 року ОСОБА_4 , виконуючи функції адміністратора в місці розпусти за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила всі необхідні підготування для роботи, в тому числі: прибирання кімнат, підготовку засобів контрацепції, проінструктувала жінок, які надавали послуги інтимного характеру у цей день.

Надалі, 06.10.2023 року о 17:15 годині, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, зі свого мобільного телефону зателефонував на розміщений невстановленою особою у всесвітній мережі Інтернет рекламний номер телефону НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа - оператор, та повідомила, що ОСОБА_13 може отримати сексуальні послуги у місці розпусти за адресою: АДРЕСА_2 за грошові кошти з розрахунку 1200 гривень за годину без врахування додаткових послуг. Після чого, оператор - невстановлена особа, повідомила адміністратору салону інтимних послуг ОСОБА_4 про прибуття клієнта.

Отримавши згоду щодо можливості прибуття до салону інтимних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , цього ж дня, о 17:30 годині, ОСОБА_13 прибув за вказаною адресою, де його зустріла ОСОБА_4 , яка надала йому одну із жінок, які надають послуги сексуального характеру, на його власний вибір, працюючих у вказаному місці розпусти, а ОСОБА_13 передав останній грошові кошти в сумі 1200 гривень як оплату за отримання інтимних послуг. Далі ОСОБА_13 разом з обраною жінкою, яка надає сексуальні послуги, пройшли до однієї із кімнат, розташованих за вказаною адресою, де остання надала йому сексуальні послуги.

Отримані від ОСОБА_13 грошові кошти адміністратором ОСОБА_4 поміщенні до загальної каси та надалі розподілені між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , іншими невстановленими особами та жінками, які надають послуги сексуального характеру.

Повторно, 12.10.2023 року ОСОБА_4 , виконуючи функції адміністратора в місці розпусти за адресою: м. Одеса, вул. Дмитра Донського 67, здійснила всі необхідні підготування для роботи, в тому числі: прибирання кімнат, підготовку засобів контрацепції, проінструктувала жінок, які надавали послуги інтимного характеру у цей день.

Надалі, 12.10.2023 року о 11:29 годині, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, зі свого мобільного телефону зателефонував на розміщений невстановленою особою у всесвітній мережі Інтернет рекламний номер телефону НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа - оператор, та повідомила, що ОСОБА_13 може отримати сексуальні послуги у місці розпусти за адресою: АДРЕСА_2 за грошові кошти з розрахунку 1200 гривень за годину без врахування додаткових послуг. Після чого, оператор - невстановлена особа, повідомила адміністратору салону інтимних послуг ОСОБА_4 про прибуття клієнта.

Отримавши згоду щодо можливості прибуття до салону інтимних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , цього ж дня, о 11:40 годині, ОСОБА_13 прибув за вказаною адресою, де його зустріла ОСОБА_4 , яка надала йому одну із жінок, які надають послуги сексуального характеру, на його власний вибір, працюючих у вказаному місці розпусти, а ОСОБА_13 передав останній грошові кошти в сумі 1200 гривень як оплату за отримання інтимних послуг. Далі ОСОБА_13 разом з обраною жінкою, яка надає сексуальні послуги, пройшли до однієї із кімнат, розташованих за вказаною адресою, де остання надала йому сексуальні послуги.

Отримані від ОСОБА_13 грошові кошти адміністратором

ОСОБА_4 було поміщено до загальної каси та надалі розподілені між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , іншими невстановленими особами та жінками, які надають послуги сексуального характеру.

За викладених обставин, ОСОБА_4 12.10.2023 року було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України та 13.10.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозра пред`явлена його підзахисній є необґрунтованою. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурору та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрювана зазначила, що вона працювала прибиральницею у салоні та не розуміла, що у цьому салоні надають інтимні послуги за гроші. Вважала, що дівчата роблять масаж клієнтам. Посилання сторони обвинувачення на те, що вона систематично проводила клієнтів до дівчат з метою продажі інтимних послуг заперечувала та зазначила, що адміністратор салону попросила її один раз провести клієнта до салону та взяти у нього оплату, так як сама була зайнята, на що вона погодилася. Просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт. Буде співпрацювати з органом досудового розслідування та надавати покази, щодо всіх обставин справи та всіх причетних осіб.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали додані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 13.10.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, зокрема: контролем за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, проведеним 07.10.2023 року, в ході якого встановлено факт імовірного зайняття сутенерством підозрюваною; допитами свідків, проведеними обшуками та затриманнями, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні такого злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також з огляду на те, що підозрювана незаміжня, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що прокурором не зазначено яким чином підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню, а також на те, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та стороною обвинувачення не надано даних про те, що вона має статус підозрюваної/обвинуваченої в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

Попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 для забезпечення її належної процесуальної поведінки впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, не може бути єдиною підставою для застосування відносно неї виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, а саме те, що останній інкримінується роль адміністратора місця розпусти, при цьому до матеріалів клопотання додано протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з якого вбачається лише один випадок супроводження ОСОБА_4 клієнта місця розпусти, який не може на даному етапі досудового розслідування свідчити про систематичність вчинення таких дій підозрюваною ОСОБА_4 (при цьому сама підозрювана стверджує про те, що вона працювала у салоні прибиральницею та їй не було відомо про надання інтимних послуг). Обставини вчинення підозрюваною активних дій із зайняття сутенерством наразі слід встановлювати органу досудового розслідування, при цьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути невиправданим та надто тяжким для підозрюваної у випадку спростування вчинення нею активних дій, які наразі їй інкримінуються.

Також, слідчий суддя надає оцінку відомостям щодо особи підозрюваної ОСОБА_4 , а саме: як встановлено в судовому засіданні підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, у судовому засіданні заявила, що готова надавати слідству послідовні покази та повідомити обставини, які їй відомі, що в сукупності, свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зокрема, зобов`язання підозрюваної ОСОБА_4 не залишати приміщення власного домоволодіння цілодобово унеможливить вчинення нею дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування і суду, а також впливу на свідків в рамках кримінального провадження.

В свою чергу покладення на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в повній мірі забезпечуватиме належну процесуальну поведінку останньої.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч . 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому у задоволенні клопотання сторони обвинувачення слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176-178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10.12.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 10.12.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки :

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками в рамках кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1