Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

28 вересня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/1270/22

провадження № 1-кп/152/23/23

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000151 від 08.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжок Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з базовою середньою освітою, не є особою з інвалідністю, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження -

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_3 02.09.2022 приблизно о 18 годині, в період дії воєнного стану на території України, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_1 підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою власного мобільного телефону «Redmi Note 10 5G» ІMEI 1# НОМЕР_1 , ІMEI 2# НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 із встановленим додатком «ПРИВАТ24» здійснив реєстрацію через номер мобільного телефону НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 та закріплений за карткою номер НОМЕР_5 АТ «КБ ПРИВАТБАНК». Далі о 18 годині 36 хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 , відкритого в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на номер мобільного телефону НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 304 грн.

Далі, діючи з єдиним продовжуваним умислом на таємне викрадення чужого майна, 03.09.2022 о 14 год 18 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК», на номер рахунку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5 грн. О 13 год 09 хв. цього ж дня, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань ОСОБА_3 знову здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на номер рахунку НОМЕР_8 грошові кошти в сумі 205 грн.

06.09. 2022 о 11 год. 56 хв., ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК», на номер рахунку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 5 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_3 0 13 год. 09 хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» на рахунок номер НОМЕР_8 грошові кошти в розмірі 205 грн.

Цього ж дня о 13 год.18 хв. ОСОБА_3 знову здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 20 грн.20 коп. В подальшому о 15.год 51 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_8 грошові кошти в сумі 105 грн. О 16 год. 13 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_10 , належний ФОП ОСОБА_10 , магазин продуктів АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 205 грн. грошові кошти в сумі 105 грн. В подальшому, ОСОБА_3 діючи з єдиним продовжуваним умислом на таємне викрадення чужого майна 06.09.2022 о 16 год.33хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на рахунок номер НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 15 грн. В цей же день, о 16 год. 37 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерілого ОСОБА_6 , відкритому в ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» на рахунок номер НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_11 грошові кошти в сум 300 грн. та о 16 год.41 хв. перерахував на цей же картковий рахунок ОСОБА_11 250 грн.

07.09.2022 ОСОБА_3 діючи з єдиним продовжуваним умислом на таємне викрадення чужого майна в 01 год. 58 хв. та в 02 год. 50 хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» і перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_12 грошові кошти в сумі відповідно 300 та 100 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2355,31 грн.

Окрім цього, ОСОБА_3 15.11.2022 приблизно о 16 годині, в період дії воєнного стану на території України, перебуваючи в будинку ОСОБА_12 , що розташований по АДРЕСА_3 підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно в одній із житлових кімнат таємно викрав зовнішній портативний зарядний пристрій торгової марки «Trust», ємністю 10000 мАг, потужністю 37Вт, чорного кольору, вартістю 467 грн. який знаходився на тумбочці, поклав його в кишеню спортивних штанів, залишив місце події, а в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав частково.

Суду показав, що 02.09.2022 приблизно о 18 годині перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_1 за допомогою власного мобільного телефону із встановленим додатком «ПРИВАТ24» здійснив реєстрацію через номер мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 та закріплений за карткою АТ «КБ ПРИВАТБАНК». Далі в період з 02.09.2022 по 07.09.2022 здійснював вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перераховував з карткового рахунку ОСОБА_7 , відкритого в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на інші рахунки грошові кошти потерпілого.

Що стосується факту викрадення 15.11.2022 з будинку ОСОБА_12 , зарядного пристрою, то в цій частині винним себе не визнає, оскільки повер банк він дійсно взяв, але мав намір покористуватись ним і повернути, будучи впевненим, що ОСОБА_12 дозволить йому покористуватись його річчю.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим ОСОБА_12 на виклик суду не прибув До суду від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. При призначенні покарання ОСОБА_3 покладається на вирішення суду (а.с. 30).

IІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини від 04.09.2014 у справі «Рудяк проти України», згідно з яким Суд в черговий раз послався на свою практику, підтверджуючи, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Відповідно до вимог ч.5 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення посилалася на докази, які були безпосередньо досліджені та перевірені під час судового розгляду, та, згідно зі ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, а саме: на показання потерпілого, свідків обвинувачення, та відомості, що містяться у письмових доказах, речових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України знайшли своє об`єктивне підтвердження у ході судового розгляду, на підставі досліджених судом доказів.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим - ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що в серпні 2022 року ОСОБА_3 був у нього вдома, під час спілкування від попросив останнього сфотографувати його пенсійну картку та перекинути її його орендарю, на що ОСОБА_3 погодився і допоміг йому. Через деякий час він пішов в м. Шаргород перевірити наявність коштів на банківській карті і виявив нестачу грошей, у відділенні ПРИВАТБАНКУ йому пояснили, що невідома особа через застосунок «ПРИВАТ 24» зняла з його рахунку кошти, про що він повідомив в поліцію. Пізніше йому стало відомо, що крадіжку грошей вчинив ОСОБА_3 . Викрадені кошти йому повернула мати обвинуваченого ОСОБА_3 , претензій до якого він не має, при вирішенні питання про покарання покладається на вирішенні суду.

Свідок обвинувачення ОСОБА_11 суду показала, що працює в ломбарді «Соломон» в м. Шаргород. 06.09.2022 приблизно о 16 годині ОСОБА_3 купував в ломбарді фотоапарат, навушники, чоловічі парфуми, розраховувався через застосунок «ПРИВАТ 24» на її картку. При цьому у неї виникла підозра, що це не його картка, оскільки після розрахунку вона виявила, що кошти за покупку надійшли з картки іншого власника.

Свідок обвинувачення ОСОБА_9 суду показала, що у вересні 2022 року ОСОБА_3 гостював у неї вдома. Під час спілкування запитав чи є у неї Інтернет, на що вона відповіла, що він відключений у зв`язку з несплатою послуг за його користування. ОСОБА_3 оплатив послуги за користування Інтернетом з картки ОСОБА_6 .

Крім показань потерпілого, свідків, допитаних в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_3 також доводиться відомостями, що містяться у досліджених у судовому засіданні доказах, що надані стороною обвинувачення:

- даними з витягу з ЄРДР, із якого вбачається, що 07.09.2022 до ЧЧ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від жителя с. Гибалівка Жмеринського району Вінницької області ОСОБА_6 про те, що невідома особа протягом трьох днів із його картки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснює крадіжку грошових коштів (а.с.178);

- даними з витягу з ЄРДР, із якого вбачається, що 02.12.2022 до ЧЧ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від жителя м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області ОСОБА_12 про те, що невідома особа з його будинку здійснила крадіжку портативного зарядного пристрою (павер банк) (а.с. 192);

- даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 02.12.2022 (а.с.194);

- власноручно написаною заявою ОСОБА_3 про те, що він добровільно видає працівникам поліції викрадений ним павербанк у з будинку чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , прізвища якого він не знає (а.с.195);

- власноручно написаною заявою ОСОБА_3 про те, що він добровільно видає працівникам поліції свій мобільний телефон через який за допомогою Приват24 здійснював розрахунки з картки ОСОБА_6 (а.с.181);

- даними протоколу огляду речі від 08.09.2022, із якого вбачається, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Redmi Note 10 5G» IMEI 1 # НОМЕР_1 , IMEI 2 # НОМЕР_13 серійний номер НОМЕР_14 з номером мобільного оператора «Вода фон» НОМЕР_15 , який належить ОСОБА_3 (а.с. 181);

- постановою про визнання речовим доказом від 08.09.2022 із якої вбачається, що слідчим СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 визнано речовим доказом у справі вище вказаний мобільний телефон ОСОБА_3 , який переданий до камери зберігання речових доказів ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.182);

- даними протоколу тимчасового доступу до документів, що містять банківську таємницю від 25.11.2022 з відеофіксацією цієї процесуальної дії (а.с.185);

- даними виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» банківських операцій та руху коштів по картці ОСОБА_6 (а.с.189 - 192);

- даними протоколу огляду речі з фото таблицею від 03.12.2022, із якого вбачається, що об`єктом огляду є портативний зарядний пристрій, який добровільно видав ОСОБА_3 (а.с. 181);

- постановою про визнання речовим доказом від 03.12.2022 із якої вбачається, що слідчим СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 визнано речовим доказом у справі павербанку «Trust Laan van Bacelona 600 power bank 1000 mAh 37 Wh, який переданий на до камери зберігання речових доказів ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.199);

- висновком судово - товарознавчої експертизи № 7813/22 - 21 від 06.12.2022 із якої вбачається, що ринкова вартість наданого на дослідження зовнішнього портативного зарядного пристрою торгової марки «Trust» ємністю 1000мААг, потужністю 37 Вт, станом на 15.11.2022 могла складати 467,00 грн. (а.с.200 - 202);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2022 із фототаблицею вказаного слідчого експерименту, який здійснено з участю потерпілого ОСОБА_15 , підозрюваного ОСОБА_3 , понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , де зафіксовано та відтворено показання ОСОБА_3 про подію злочину, а також на підтвердження своїх показів щодо обставин вчинення крадіжки, останній розповів та показав місце, обставини вчинення ним крадіжки повер банку у будинку ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 , відтворено, зафіксовано та описано місце, де обвинувачений виявив і викрав повер банк (а.с. 205 - 207).

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було повно, всебічно та неупереджено досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

ІІІ. Мотиви, із яких виходив суд при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався

Згідно зі ст. 22 КПК України, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він 02.09.2022 приблизно о 18 годині, в період дії воєнного стану на території України, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_1 підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою власного мобільного телефону «Redmi Note 10 5G» ІMEI 1# НОМЕР_1 , ІMEI 2# НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 із встановленим додатком «ПРИВАТ24» здійснив реєстрацію через номер мобільного телефону НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 та закріплений за карткою номер НОМЕР_5 АТ «КБ ПРИВАТБАНК». Далі о 18 годині 36 хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 , відкритого в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на номер мобільного телефону НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 304 грн.

Далі, діючи з єдиним продовжуваним умислом на таємне викрадення чужого майна, 03.09.2022 о 14 год 18 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК», на номер рахунку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5 грн. О 13 год 09 хв. цього ж дня, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань ОСОБА_3 знову здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на номер рахунку НОМЕР_8 грошові кошти в сумі 205 грн.

06.09. 2022 о 11 год. 56 хв., ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК», на номер рахунку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 5 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_3 0 13 год. 09 хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» на рахунок номер НОМЕР_8 грошові кошти в розмірі 205 грн.

Цього ж дня о 13 год.18 хв. ОСОБА_3 знову здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 20 грн.20 коп. В подальшому о 15.год 51 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_8 грошові кошти в сумі 105 грн. О 16 год. 13 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_10 , належний ФОП ОСОБА_10 , магазин продуктів АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 205 грн. грошові кошти в сумі 105 грн. В подальшому, ОСОБА_3 діючи з єдиним продовжуваним умислом на таємне викрадення чужого майна 06.09.2022 о 16 год.33хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на рахунок номер НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 15 грн. В цей же день, о 16 год. 37 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» та перерахував з карткового рахунку потерілого ОСОБА_6 , відкритому в ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» на рахунок номер НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_11 грошові кошти в сум 300 грн. та о 16 год.41 хв. перерахував на цей же картковий рахунок ОСОБА_11 250 грн.

07.09.2022 ОСОБА_3 діючи з єдиним продовжуваним умислом на таємне викрадення чужого майна в 01 год. 58 хв. та в 02 год. 50 хв. здійснив вхід до мобільного додатку «ПРИВАТ 24» і перерахував з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 , відкритому в АТ «КБ ПРИВАТБАНК на рахунок номер НОМЕР_12 грошові кошти в сумі відповідно 300 та 100 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2355,31 грн.

Окрім цього, ОСОБА_3 15.11.2022 приблизно о 16 годині, в період дії воєнного стану на території України, перебуваючи в будинку ОСОБА_12 , що розташований по АДРЕСА_3 підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно в одній із житлових кімнат таємно викрав зовнішній портативний зарядний пристрій торгової марки «Trust», ємністю 10000 мАг, потужністю 37Вт, чорного кольору, вартістю 467 грн. який знаходився на тумбочці, поклав його в кишеню спортивних штанів, залишив місце події, а в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій в умовах воєнного стану повторно, органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України.

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за скоєне.

IІІ. Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретних кримінальних правопорушень й обставини його вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

У обвинувальному акті зазначено, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 66 КК України щире каяття може бути визнане судом обставиною, що пом`якшує покарання винного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Такий правовий висновок щодо щирого каяття як обставини, яка пом`якшує покарання, викладено у Постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к.

Даних про таку оцінку ОСОБА_3 своїх дій судом не встановлено. Суд, при цьому також враховує поведінку і відношення ОСОБА_3 до вчинення тяжкого злочину. При тому, що останній вину визнав частково, давав визнавальні показання частково та вибірково, на деякі питання суду не бажав давати відповіді, посилаючись на те, що не пам`ятає окремих обставин вчинення кримінальних правопорушень, поряд з тим, про інші, незначні для справи обставини подій, розповідав в подробицях, що на думку суду також свідчить про відсутність у обвинуваченого щирого каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушенняслід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. У даній справ судом таких обставин не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Шаргородська МЛ» ОСОБА_3 не перебуває (а.с.223).

ІV. Мотиви призначення покарання

Положеннями ст.50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема справа «Довженко проти України» від 12 січня 2012 року) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При таких обставинах суд, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілих, які при призначенні покарання покладаються на вирішення суду, даних про особу ОСОБА_3 , який будучи судимим, переховувався від суду, у зв`язку з чим судом оголошувався його розшук, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином, суд вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі у розмірі, встановленому санкцією ч. 4 ст.185 КК України, яке, відповідно до ч.1 ст.63 КК України, полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально - виконавчої установи закритого типу.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Кримінальні правопорушення, які є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Шаргородським районним судом Вінницької області від 06.12.2022, яким його засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з іспитовим строком у один рік в силу ст. 75 КК України.

За вказаних обставин покарання йому слід призначити за правилами ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, тобто призначити покарання за кримінальне правопорушення, про яке стало відомо після постановлення попереднього вироку та з урахуванням раніше постановленого вироку призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за обома вироками в межах, встановлених у ч.2 ст.70 КК України.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму ВС України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно".

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статтей 69, 75 КК України.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався суд

Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

У справі, що розглядається цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України, а саме: повер банк «Trust Laan van Bacelona 600 power bank 1000 mAh 37 Wh» підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_12 ; мобільний телефон «Redmi Note 10 5G» IMEI 1 # НОМЕР_1 , IMEI 2 # НОМЕР_13 серійний номер НОМЕР_14 підлягає поверненню ОСОБА_3 .

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 566,31 грн.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.03.2023 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обраний запобіжний захід слід залишити незмінним до набрання цим вироком законної сили.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Згідно з ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день.

ОСОБА_3 затриманий 29.03.2023, отже оскільки суд залишає ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, то попереднє ув`язнення слід зарахувати у строк відбування покарання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців.

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 06.12.2022 виконувати самостійно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього його ув`язнення за період з 29.03.2023 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 коп.

Речові докази по справі: повер банк «Trust Laan van Bacelona 600 power bank 1000 mAh 37 Wh» повернути потерпілому ОСОБА_12 ; мобільний телефон «Redmi Note 10 5G» IMEI 1 # НОМЕР_1 , IMEI 2 # НОМЕР_13 серійний номер НОМЕР_14 повернути ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1