г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1920/23
Номер провадження 1-кс/213/278/23
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2023 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного, захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000159, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного за ч.4 ст. 187, п.6,8 ч.2 ст. 115 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, дітей не має, освіта середня, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, раніше судимий 05.07.2021р. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185, ч.1 ст70, ст.72 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 13.09.2022р.,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики, передбачені у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та захисник просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим: 05.07.2021 Жовтневий районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України, до 10 років позбавлення волі; 13.09.2022 звільнившись з місць позбавлення волі знову вчинив умисний, корисливий особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи на території Широківського району Дніпропетровської області.

Так, відповідно до Указу Президента України від 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (в редакції від 23.05.2022) у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 19 лютого 2022 року строком на 30 діб, який на даний час продовжено до 20.05.2023 року, та оголошено мобілізацію строком на 90 діб.

09.05.2023 року приблизно о 22:00 годині ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходячись за місцем свого проживання - в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання спиртних напоїв, вступили у попередню змову щодо таємного викрадення майна раніше знайомої ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом проникнення до її житла - домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та вчинення відносно неї розбійного нападу, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 унаслідок похилого віку та усамітненого проживання, нездатна чинити дієвого опору їх протиправному посяганню та розраховувати на допомогу сторонніх осіб, у тому числі у зв`язку кількісною та якісною перевагою у фізичній силі.

Цим же вечором зазначені особи пішки прослідували до помешкання ОСОБА_8 , розподіливши за шляхом слідування свої ролі у вчиненні злочинів.

Так, згідно розподілених ролей, співучасники злочину ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 планували проникнути в приміщення будинку АДРЕСА_3 , змусивши потерпілу ОСОБА_8 відчинити їм вхідні двері будинку, користуючись фактом знайомства.

Після цього ОСОБА_6 повинен був з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 напасти на неї та діючи за попередньою змовою з співучасником злочину ОСОБА_7 , який планував проникнути до вказаного житла відразу після нападу, обшукати дане житло, з метою незаконного заволодіння знайденими грошима та іншими матеріальними цінностями.

Діючи згідно з розподілом ролей, співучасники злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ніч на 10.05.2023 проникли до подвір`я будинку АДРЕСА_2 .

За цим, зазначені особи підійшли до житлового будинку на території домоволодіння, де діючи згідно установленої зі співучасником злочину домовленості, постукали у вхідні двері будинку та ОСОБА_6 представився ОСОБА_8 , попрохавши останню відчинити двері.

Після того, як введена в оману ОСОБА_8 виходячи з довірливих відносин до ОСОБА_6 , відчинила вхідні двері будинку, будучи необізнаною у злочинних намірах ОСОБА_6 і співучасника розбою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 виконуючи свою роль у вчиненні злочину застосовуючи до потерпілої ОСОБА_8 насильство небезпечне для її життя та здоров`я, правою ногою, умисно, зі значною силою завдав їй один удар в область грудної клітини від якого ОСОБА_8 , не устоявши на ногах впала спиною на підлогу біля вхідних дверей будинку, після чого співучасники злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через незачинені двері проникли до даного житла.

Відразу ж після цього, співучасник злочину ОСОБА_7 виконуючи свою роль у вчиненні злочину, почав незаконно обшукувати дане помешкання на предмет виявлення та заволодіння грошима та іншим цінним майном потерпілої ОСОБА_8 , а співучасник злочину ОСОБА_6 , виконуючи свою частину злочинної ролі, бажаючи придушити волю потерпілої до опору та можливості кликати на допомогу, умисно, зі значною силою завдав останній численних ударів дерев`яним стільцем підшуканим в кухні даного будинку в ділянки голови та тулубу погрожуючи застосуванням колючо-ріжучих властивостей підшуканого там же ножа, у разі вчинення потерпілою спротиву злочинному посяганню.

Подавивши в такий спосіб волю потерпілої ОСОБА_8 до опору та бажання кликати про допомогу сторонніх осіб, співучасники злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 закінчивши обшук даного будинку, протиправно заволоділи знайденими у ньому грошима в сумі 500 гривень та двома мобільними телефонами, що належали ОСОБА_8 , якими в подальшому розпорядились на власний розсуд.

При цьому, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні будинку, за вищевказаною адресою, розуміючи, що потерпіла ОСОБА_8 , будучі з ним знайома, після учинення злочину може в подальшому звернутися до правоохоронних органів, вирішив вийти за межі домовленостей зі співучасником розбою ОСОБА_7 щодо обсягу злочинних дій, та у нього раптово виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 з корисливих мотивів, та з метою приховання вчиненого відносно неї розбійного нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисних мотивів, відокремлено від співучасника злочину ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , в ніч на 10.05.2023 року знову напав на потерпілу ОСОБА_8 та застосовуючи до потерпілої насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, діючи з умислом на заподіяння їй смерті із корисливих спонукань, з метою приховання вчиненого розбійного нападу, клинком того ж підшуканого в будинку ножа, умисно завдав потерпілій ОСОБА_8 одного удару в задню ділянку грудної клітини - місце розташування життєво важливих органів людини, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , та бажаючи настання саме таких наслідків.

Від отриманого ножового поранення несумісного з життям, потерпіла ОСОБА_8 в короткий проміжок часу померла на місці злочину, а співучасники розбійного нападу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили вказаний будинок, зачинивши вхідні двері на замок, знайденим у будинку ключем.

Цієї ж ночі, 10.05.2023 ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання - в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 усвідомлюючи, що задля приховання учиненого ним та ОСОБА_7 злочинів, недостатньо позбавити життя потерпілої ОСОБА_8 , та їх протиправні дії можуть бути викриті співробітниками поліції, шляхом ідентифікації викрадених мобільних терміналів, вирішив повернутися до помешкання ОСОБА_8 та повернути викрадені мобільні телефони.

Повернувшись з вказаною метою до приміщення будинку АДРЕСА_2 , попередньо відчинивши вхідні двері будинку раніше викраденим ключем, ОСОБА_6 поклав викрадені мобільні телефони біля трупу вбитої ним ОСОБА_8 , та бажаючи приховати учиненні ним та співучасником злочину ОСОБА_7 особливо тяжкі злочини проти власності та життя і здоров`я, задля уникнення покарання за їх учинення, взяв з вішалки для одягу даного будинку декілька курток, якими накрив труп ОСОБА_8 , облив його олією та за допомогою сірників підпалив, після чого, знову залишив будинок за вказаною адресою, зачинивши вхідні двері на замок.

10.05.2023 у денний час, співробітниками після ліквідації пожежі за адресою: АДРЕСА_2 в кухні будинку виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті - не менше трьох ран на волосяній частині голови та однієї рани на передній поверхні черевної стінки, на фоні прогорання та обвуглення трупу.

11.05.2023р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення за п.6, п. 9, ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками " умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховання іншого кримінального правопорушення "; та за ч. 4 ст. 187 КК України, за ознаками "нападу з метою заволодіння чужим майном (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень".

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому злочині, що підтверджується: витягом з ЄРДР, Протоколом огляду місця події. Протоколами допиту свідків та підозрюваних. Постановою про визнання речовими доказами, протоколами слідчого експерименту.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 187 ч.4 КК України строк від 8 до 15 років позбавлення волі, за п.п. 6,9 ч.2 ст 115 КК України карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. Злочин відноситься до особливо тяжких злочинів. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, дітей не має. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, що не є особою похилого віку, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, раніше судимий.

Судом встановлені ризики за у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, побоюючись реального покарання, оскільки за інкриміновані злочини передбачено покарання в тому числі довічне позбавлення волі; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки проводиться досудове слідство та не всі докази ще зібрані; підозрюваний раніше судимий за ч.1 ст. 115 КК України, інкримінований злочини за ч.4 ст 187 та ч.2 ст 115 КК України, тобто особа схильна до насильницьких злочинів та дій, по даній справі допитувались свідки, що вказує про можливість впливу на них зі сторони підозрюваного; підозрюваний може вчинити інші злочини, оскільки раніше судимий, не працює засобів до існування не повідомив, згідно протоколу допиту підозрюваних, до домоволодіння потерпілої проникли з корисливих мотивів.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Підозрюваному ОСОБА_6 не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як-то, наприклад, домашній арешт, у зв`язку із тим, що це дасть його змогу продовжити вчиняти нові злочини. Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків через вказані причини.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторонни обвинувачення підлягає задоволенню, а в клопотанні обвинуваченого слід відмовити. Альтернативний засіб не застосовується на підставі ч.4 ст. 283 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000159, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 09.07.2023р.

Виконання ухвали покласти на ВП № 6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1