справа № 208/3674/23
№ провадження 1-кс/208/768/23
УХВАЛА

Іменем України

02 травня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНГІ в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000145 від 01.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

встановив:

01.05.2023 року дізнавач сектору дізнання звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на свідоцтво серії НОМЕР_1 , про реєстрацію транспортного засобу марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 .

Своє клопотання дізнавач обґрунтовує тим, що 01.05.2023 о 00:01 год. надійшло повідомлення до Кам`янського РУП про те, що за адресою м. Кам`янське вул. Бурхана біля будинку 3 під час патрулювання працівниками ВРПП Кам`янського РУП було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 має ознаки підробки.

За даним фактом СД Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 01.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Працівниками ВРПП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було зупинено автотранспортний засіб, автомобіль марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення правил дорожнього руху. В ході перевірки документів, водієм було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_1 , котре візуально має ознаки підробки. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В ході огляду місця події за адресою: м. Кам`янське вул. Бурхана 3, у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 буловилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та поміщено до спец пакету WAR 1202193.

Вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом на підставі Постанови дізнавача від 01.05.2023 року.

Для з`ясування істини у кримінальному провадженні та збереження речового доказу, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 виникла необхідність в накладання арешту на вказаний речовий доказ.

Підставами застосування арешту відносно вищенаведеного майна є те, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказам з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, так як автомобіль, має ознаки речового доказу, має бути направлено для дослідження експертним шляхом та використано при проведенні слідчих дій, зокрема. проведення слідчого експерименту, що є важливим для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повернення володільцю вищевказаного автомобіля без його дослідження експертним шляхом чи проведення слідчих дій із використанням цього майна може мати наслідком його приховування, знищення, пошкодження псування, перетворення чи відчуження та у будь-якому випадку позбавить сторону обвинувачення можливості отримати інші докази. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речового доказу.

Дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути клопотання без її участі, на підставі наданих документів, прохала клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просив розглянути клопотання слідчого без його участі, прохав задовольнити в цілому з заявлених підстав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.І ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як встановлено з матеріалів клопотання, 01.05.2023 о 00:01 год. надійшло повідомлення до Кам`янського РУП про те, що за адресою м. Кам`янське вул. Бурхана біля будинку 3 під час патрулювання працівниками ВРПП Кам`янського РУП було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 має ознаки підробки.

За даним фактом СД Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 01.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 Постановою дізнавача від 01.05.2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000145 від 01.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції дізнавача, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, думку прокурора, а тому враховуючи що підставою накладання арешту відносно вищенаведеного майна є те, що посвідчення водія є речовими доказами, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження та збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, на свідоцтво серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ ДАІ 4801 року про реєстрацію транспортного засобу марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_6 , тимчасово, на час накладання арешту, позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1