Справа № 562/3834/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0000286 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження № 0000286 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву про відвід головуючому по справі судді ОСОБА_8 . В обґрунтування заяви зазначає, що під час розгляду справи суддею ОСОБА_8 допитано свідка ОСОБА_9 у режимі відеоконференції та не забезпечено допит вказаного свідка безпосередньо в судовому провадженні. Крім того, суддею ОСОБА_8 необґрунтовано відмовлено в клопотаннях його захисника та було неодноразово продовжено запобіжний захід, обраний щодо нього у виді тримання під вартою. Наведені обставини викликають у нього сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_8 , що є підставою для відводу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід, просять задовольнити.

Прокурор вважає заяву про відвід необґрунтованою та безпідставною. Зазначає, що в судовому засіданні під час судового розгляду досліджено всі докази сторони обвинувачення та сторони захисту, окрім допиту обвинуваченого. Допит свідка ОСОБА_9 було здійснено в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку з перебуванням останнього за межами території України. За клопотанням сторони захисту судом витребовувались докази, які досліджувались судом. Тому заявлений обвинуваченим відвід спрямований на затягування судового розгляду справи. Просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки підстави для відводу судді, визначені ст.ст.75-76 КПК України, відсутні.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 просять відмовити у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_8 за безпідставністю та необгрунтованістю.

Суддя ОСОБА_8 подав заяву про розгляд заяви про відвід без його участі.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст.80 КПК України). Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді передбачений ст.ст.75, 76 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000286 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, перебуває в провадженні судді Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 з 22 грудня 2021 року.

Під час судового розгляду судом досліджено докази зі сторони обвинувачення та зі сторони захисту, окрім допиту обвинуваченого.

За клопотанням прокурора, у зв`язку з перебуванням свідка ОСОБА_9 за межами території України та наявністю введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в країні воєнного стану, судом було здійснено допит свідка ОСОБА_9 дистанційно в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

При цьому в ухвалі Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2022 року міститься посилання на роз`яснення Верховного Суду від 03 березня 2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану».

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 , як на підстави відводу, неодноразове продовження суддею ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заслуговують на увагу, оскільки ухвали суду щодо продовження запобіжного заходу в апеляційному порядку ні обвинуваченим, ні його захисником жодного разу не оскаржувались і набрали законної сили.

Обґрунтованих обставин, які б доводили наявність сумніву в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_8 , підтверджених належними доказами, обвинуваченим не доведено, ґрунтуються лише на суб`єктивних припущеннях.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчили б про порушення головуючим по справі суддею ОСОБА_8 вимог Кримінально-процесуального кодексу України при розгляді кримінального провадження № 0000286 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Будь-які дані про заінтересованость судді ОСОБА_8 в результатах розгляду справи відсутні. Також у судовому засіданні не встановлено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючого по справі.

Враховуючи, що судом не встановлено обставин, передбачених ст.ст.75-76 КПК України, які б виключали участь судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, заява про відвід до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0000286 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя