Справа № 489/3867/23
Провадження № 1-кс/489/1207/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

30 серпня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000837 від 08.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про проведення обшуку,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом заволодіння невстановленою особою в період часу з 26.12.2022 до 20.01.2023, шахрайським шляхом, грошовими коштами ОСОБА_5 на суму 1849200 грн, які остання перерахувала 20.01.2023 в сумі 603000 грн на банківський рахунок НОМЕР_1 , отримувачем за яким є ОСОБА_6 , та 26.12.2022 в сумі 1246000 грн на банківський рахунок НОМЕР_2 , отримувачем за яким є ОСОБА_7 . Слідчий просить надати дозвіл на обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_8 , з метою виявлення та вилучення грошових коштів у сумі 1 849 200 грн, банківських карток, чеків, відомостей щодо зняття або переказу грошових коштів, мобільних телефонів та комп`ютерів, в яких можуть бути мобільні додатки онлайн-банкінгу з рухом грошових коштів, що належать ОСОБА_5 , а також переписка у соціальних мережах та месенджерах зазначених вище осіб між собою щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої, чорнові записи, носії інформації (флеш-носії, оптичні диски, картки пам`яті).

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 3 КПК України, завданням слідчого судді в кримінальному провадженні є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Однією із загальних засад кримінального провадження є забезпечення недоторканості житла чи іншого володіння особи, яка забороняє проникнення до житла без вмотивованого судового рішення, що, у свою чергу, вимагає від слідчого судді перевірити вагомість та достатність підстав для втручання у право особи на недоторканість його житла.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантують кожному право на повагу до свого житла.

Частина друга ст. 8 Конвенції передбачає випадки, за яких таке право може бути обмеженим, а саме: органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Натомість слідчим не доведено, що у вказаному в клопотанні домоволодінні можуть зберігатися викрадені у потерпілої грошові кошти, оскільки з протоколу допиту потерпілої та відомостей про проведені нею перекази грошових коштів на суму 1849200 грн встановлено, що вказані грошові кошти ОСОБА_5 перерахувала на банківські рахунки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

При цьому, до матеріалів клопотання не було додано будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані грошові кошти в подальшому були передані ОСОБА_8 або перераховані на його банківські рахунки, що, у свою чергу, давало б достатні підстави вважати, що в домоволодінні, в якому він проживає, можуть зберігати викрадені у потерпілої грошові кошти.

Крім того, з протоколу допиту потерпілої вбачається, що остання раніше, до моменту перерахування 26.12.2022 та 20.01.2023 грошових коштів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , спілкувалася в телефонному режимі з ОСОБА_8 та перераховувала на його рахунки грошові кошти, які в подальшому після проведення валютно-обмінних операцій їй були повернуті. При цьому в показаннях потерпілої відсутні відомості про те, що грошові кошти, які вона перерахувала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в подальшому були передані ОСОБА_8 .

Більш того, згідно з клопотанням та доданими матеріалами до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які зареєстровані та проживають за іншою адресою, аніж та, в якій слідчий просить надати дозвіл на обшук.

Також не можуть бути підставою для надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 відомості про рух грошових коштів по банківському рахунку потерпілої, зокрема про здійснення нею 26.12.2022 перерахування грошових коштів в сумі 400000 грн отримувачу ОСОБА_10 , оскільки, по-перше, як зазначалося вище, потерпіла у своїх показаннях вказує, що в неї була викрадена конкретна сума грошових коштів, яка становить 1849200 грн, що була перерахована на банківські рахунки зовсім іншим особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . По-друге, твердження слідчого про те, що ОСОБА_8 користується банківським рахунком або має до нього інше відношення, оскільки є рідним братом отримувача грошових коштів за таким рахунком ОСОБА_10 , є голослівними припущеннями, які не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами.

Аналогічно, є припущеннями про перебування у домоволодінні ОСОБА_8 викрадених грошових коштів твердження слідчого про те, що ОСОБА_8 може бути причетним до заволодіння грошових коштів потерпілої через відмову останнього надавати показання в ході його допиту як свідка в даному провадженні, оскільки з даного протоколу вбачається, що ОСОБА_8 відмовився від дачі показань на законних підставах, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України, яка прямо гарантує, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Тому у випадку використання будь-якою особою гарантованих їй Основним законом держави прав, вона не може бути притягнута до відповідальності або зазнати відповідних процесуальних примусів, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо її причетності до вчинення конкретного правопорушення.

Крім того, вимоги клопотання про надання дозволу на обшук вказаного домоволодіння з метою вилучення мобільних телефонів та комп`ютерів, чорнові записи, носії інформації (флеш-носії, оптичні диски, картки пам`яті) є неконкретизованими, оскільки не містять зазначення ідентифікуючих відомостей про вказане майно, що є необхідними відомостями для вирішення питання про те, що вказане майно може мати значення речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Натомість надання слідчим суддею дозволу на вилучення будь-якого майна за його родовими ознаками без зазначення конкретних індивідуальних та ідентифікаційних даних спричинить існування ризику вилучення майна, яке не використовувалося під час вчинення кримінального правопорушення та не має значення речових доказів, внаслідок чого матиме місце втручання в гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право особи на мирне володіння її майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є для судів джерелом права, у судових рішеннях про надання дозволу на обшук має бути зазначено конкретні відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Недотримання вказаних вимог становить порушення гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Зокрема, у п. 52 рішення у справі «Багієва проти України» від 28.04.2016 ЄСПЛ зазначив про те, що «Суд зазначає, що при встановленні обсягу запропонованого обшуку, національний суд посилався на таке формулювання як «підроблені документи», а також «засоби та знаряддя для підроблення документів». Суд не вказав жодних деталей, навіть незважаючи на те, що міг це зробити з огляду на предмет доказування кримінального провадження, що стосувався документів, які належали колишньому чоловіку заявниці або були пов`язані з ним, а також стверджуваного підроблення документів. Слід також зауважити, що Суд раніше вже піддавав критиці розпливчастість та надмірну узагальненість формулювань в постановах про дозвіл на обшук, надаючи органу влади, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку. Подібним чином, зважаючи на узагальнені формулювання в постанові про дозвіл на обшуку цій справі, Суд не вважає, що попередній судовий дозвіл на обшук став належною гарантією проти можливого зловживання владою під час його проведення».

Таким чином, при розгляді клопотання слідчим не доведена наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, які мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, знаходяться у зазначеному в клопотанні домоволодінні, а тому подібне втручання в права особи на повагу до її житла та обмеження недоторканості житла не є таким, що ґрунтується на законі та переслідує визначені в ч. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод цілі, за яких таке втручання є можливим та виправданим.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 234, 235, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні 0000837 від 08.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про проведення обшуку в домоволодінні по АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1