Справа № 944/4343/22
Провадження №1-кп/944/589/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624 від 16.08.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та з проживаючого а адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

судом визнано доведеним, що в один із днів початку серпня 2022 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав, знайшовши у кущах в лісовому масиві поблизу с.Добростани Яворівського району Львівської області 20 патронів із маркувальними позначеннями « НОМЕР_1 », « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 », «270-00», «270-86», які є боєприпасами, патронами калібру 5,45х39 мм, до автоматів системи Калашникова АК-74, його модифікацій АКС-74, АКС-74У, та ручних кулеметів РПК-74, та являються боєприпасами до військової вогнепальної нарізної зброї, які в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання.

15.08.2022 приблизно о 16 год 20 хв працівниками Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, під час проведення огляду місця події, в м.Новояворівськ поблизу магазину «Лайфсел» по вул. Ст.Бандери Яворівського району Львівської області, було виявлено та вилучено 20 патронів із маркувальними позначеннями « НОМЕР_1 », « НОМЕР_2 », «270-96», «270-00», «270-86», які є боєприпасами, патронами калібру 5,45х39 мм, до автоматів системи Калашникова АК-74, його модифікацій АКС-74, АКС-74У, та ручних кулеметів РПК-74, та являються боєприпасами до військової вогнепальної нарізної зброї, патронами промислового виготовлення, які ОСОБА_4 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, за ознаками незаконного носіння та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, положень ст.63 Конституції України, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується визнав повністю, та показав про обставини скоєння кримінального правопорушення відповідно до обвинувачення вказуючи, що у скоєному розкаюється, тому просить врахувати ці обставини та не карати його суворо.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, що повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів, допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України є вірною, оскільки він незаконно придбав, переніс та зберігав боєприпасами до військової вогнепальної нарізної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння та зберігання боєприпасів до військової вогнепальної нарізної зброї без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та у лікаря нарколога на обліку не перебуває, враховує досудову доповідь органу пробації, відповідно висновку якої можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу винного, позиції прокурора, наслідків кримінального провадження, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, окрім скоєного характеризується позитивно, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, висновок органу пробації про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, можливість виправлення ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст.76 цього ж Кодексу обов`язків.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.94, 349, 369-371, 373 376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1510,24 (одна тисяча п`ятсот десять грн 24 коп витрат за проведення експертизи.

Речові докази у кримінальному провадженні: 10 шт гільз, 10 шт патронів калібру 5,45*39 мм запаковані у спецпакет "Україна МВС Експертна служба" № 5399298 знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1