УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурор ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 16.06.2023,

ВСТАНОВИЛА:

20 липня 2023 року прокурор третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурор ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено у період з 13 год. 39 хв. 05.07.2023 до 12 год. 22 хв. 06.07.2023 в ході проведення обшуку у приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 Є

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що прокурорами третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництвоу кримінальному провадженні № 0000037 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться детективами відділу детективів із захисту економіки у сфері віртуальних активів Бюро економічної безпеки України.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року у період з 13 год. 39 хв. 05.07.2023 до 12 год. 22 хв. 06.07.2023 детективами проведено обшук у приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено завезену з порушенням митних правил продукцію, а саме: 1450 коробок із взуттям, 1056 мішків з одягом, а також міжнародні товаро-транспортні накладні «LLC SanSetalt LLC», «Alfa Cloone.4», «LLC SkarBoro», «LLC PowerTaun», копія договору оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1 між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 .

Вказані речі залишені на відповідальне зберігання за адресою знаходження складських приміщень: АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ОСОБА_4 . При цьому, передані на відповідальне зберігання речі, належним чином опечатані детективом, що унеможливить сторонній доступ до них без фізичного пошкодження упаковки, та у подальшому забезпечить проведення детальних оглядів.

На підставі ст. 98 КПК України 14.07.2023 винесено постанову про визнання зазначених вище вилучених речей (майна) речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно набуте кримінально протиправним шляхом внаслідок порушення митних правил та відповідно ухилення суб`єктами господарської діяльності від сплати податків. На підставі вище викладеного прокурор зазначає, що зважаючи на те, що зазначені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставини що досліджуються в ході досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані речі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив накласти арешт з метою збереження речових доказів, одночасно зазначаючи, що вказаний арешт також подано і з метою забезпечення виконання судового рішення в частині призначення можливої конфіскації майна.

До початку судового засідання на адресу суду надійшов рапорт детектива БЕБ України ОСОБА_6 , в якому останній повідомляв, що ним повідомлено про час та дату володільця вилученого майна. Жодних заяв або клопотань, в тому числі і про відкладення, на адресу суду від володільця вилученого майна не надходило.

Вивчивши клопотання про арешт майна, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено у період з 13 год. 39 хв. 05.07.2023 до 12 год. 22 хв. 06.07.2023 в ході проведення обшуку у приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів на підтвердження того, що вилучене детективами майно входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надано ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку стороною обвинувачення слідчому судді надано не було, більш того, у своєму клопотанні прокурор взагалі не вказувала, що вважає дане майно таким, що не є тимчасово вилученим. Отже таке майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що на вилучення такого майна надавався дозвіл слідчим суддею при наданні дозволу на проведення обшуку.

Разом з тим, за вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В той же час із клопотанням про арешт тимчасово вилученого у період з 13 год. 39 хв. 05.07.2023 до 12 год. 22 хв. 06.07.2023 в ході проведення обшуку у приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор звернувся лише 20 липня 2023 року, тобто із значним пропуском строку.

При цьому, жодних підстав для поновлення строку для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, прокурором не вказано ні в самому клопотанні, ні під час судового розгляду.

Тобто сторона обвинувачення звернулась з відповідним клопотання про арешт тимчасово вилученого майна більш ніж через тиждень після спливу граничного строку, встановленого чинним кримінальним процесуальним законом.

Разом з тим, прокурором у клопотанні не наведено, а також не було долучено до клопотання та не надано слідчому судді у судовому засіданні доказів наявності виключних обставин, які дозволили б прийти до висновку про наявність поважних причин для пропуску процесуального строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Так, стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, вказані обставини не дають законних підстав для задоволення клопотання прокурора, зокрема, оскільки останнім пропущено строк для звернення з таким клопотанням, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, з урахуванням положень ч.3 ст. 172 КПК України, і не доведено, що таку процесуальну дію неможливо було вчинити у визначений законом строк.

З огляду на наведене, слід відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурор ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 16.06.2023, залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 28 липня 2023 року о 10 год. 25 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1