ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 19.05.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Маячка Олексіївський район Херсонської області, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

14.05.2023 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Літня, біля буд. №11, коли зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким, у нього виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

В той же день та час, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний намір, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , у цей же день, а саме 14.05.2023 приблизно о 12 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , стоячи по відношенню до останнього обличчям завдав йому один прямий удар своєю лівою рукою стиснутою у кулак в праву скроню голови, в результаті чого ОСОБА_3 похитнувся назад, а ОСОБА_2 почергово завдав своєю правою ногою по лівому стегну ОСОБА_3 та лівою ногою по правому стегну ОСОБА_3 , від вказаних ударів останній не втримавши рівновагу впав на коліна.

Далі, ОСОБА_2 , продовжуючи свій кримінально-протиправний намір, стоячи, по відношенню, до ОСОБА_3 який стояв на колінах, обличчям, почергово своєю лівою ногою завдав останньому удар в частину ребер з правої сторони та своєю правою ногою завдав ОСОБА_3 удар в частину ребер з лівої сторони.

Після вказаних ударів ОСОБА_3 підвівся на ноги та ОСОБА_2 не зупиняючись на досягнутому, стоячи обличчям, по відношенню до нього, своєю правою рукою стиснутою у кулак завдав ОСОБА_3 один удар в ліву скроню та своєю правою рукою стиснутою в кулак завдав ОСОБА_3 один удар в ліве вухо. Після чого ОСОБА_2 пішов з місця у невідомому напрямку.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №1576е від 31.05.2023, тілесні ушкодження у вигляді: синця у верхній третині лівої вушної раковини з переходом на її задню поверхню до середньої третини; синця у лівій тім`яно-потиличній ділянці; 22-х синців: на грудній клітині праворуч по середньо-ключичній лінії в проекції 3-го міжребір`я, на грудній клітині ліворуч на межі навкологрудинної та середньо-ключичної лінії в проекції 3-го міжребір`я, на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на правій бічній поверхні грудної клітини по середньо-паховій лінії з переходом до задньо-пахової лінії від проекції 6-го міжребір`я та вниз до краї реберної дуги, на правій бічній поверхні черева по середньо-паховій лінії, на лівій бічній поверхні грудної клітини по середньо-паховій ліній в проекції 6-го міжребір`я, в проекції гребня лівої кубової кістки, на грудній клітині ліворуч по середньо-ключичній лінії в проекції 6-го міжребір`я, в проекції лівої лопатки, на зовнішньо-задній поверхні лівого плечового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на тильній поверхні лівої кисті, на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна від верхньої до середньої третини, на внутрішньо-задній поверхні правої гомілки від верхньої до середньої третини; трьох саден на задній поверхні ліктьового суглобу.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_2 , які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 23.06.2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої, яку вона підписала в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_3 щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без його участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 14.05.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 від 19.05.2023 року, висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1415 від 17.05.2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2023 року з фото таблицею, висновком експерта № 1567е від 22.05.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 20.05.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 06.06.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2023 року та додатком до протоколу, протоколом допиту підозрюваного від 21.06.2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2023 року.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений на утриманні не має неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, не одружений, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_7