Справа №639/1708/23
Провадження № 1-кс/639/885/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000324 від 13.04.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, неодружений, не має будь-яких осіб на утриманні, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Тому, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, та з огляду на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на зазначене вище, просив обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив до ухвалення вироку обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем реєстрації, з метою можливості пройти лікування наявних у нього на нижніх кінцівках трофічних виразок. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що не з`явився до суду 22.05.2023 о 14:30, адже застряг у ліфті, з якого вибрався лише о 15:10 та одразу направився до суду, повідомив про це телефоном працівників поліції.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000324 від 13.04.2023, по якому ОСОБА_4 19.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні 13.04.2023 у період часу з 07:00-08:00 за адресою: м. Харків, вул. Степана Разіна, 10, чужого майна - 7 чавунних плит та 4 алюмінієвих решіток, вартістю 516 грн., належних ОСОБА_6 (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Також з доказів, зібраних під час досудового розслідування та наданих слідчому судді, а саме: допиту потерпілого ОСОБА_6 від 14.04.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину; протоколу огляду місця події від 13.04.2023, згідно якого вилучено 7 чавунних плит та 4 алюмінієві решітки; допиту свідка ОСОБА_7 від 19.04.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину; протоколу впізнання особи від 19.04.2023 за участю ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_7 вказав на особу ОСОБА_4 , як на особу, що вчинила злочин; допиту свідка ОСОБА_8 від 14.04.2023 про обставини вчинення злочину, які стали йому відомі та свідком якого він був; допиту свідка ОСОБА_9 від 14.04.2023 про обставини вчинення злочину, які сталі йому відомі; протоколу огляду предмету від 04.05.2023 під час якого було оглянуто 7 чавунних плит та 4 металеві решітки з алюмінію, та які впізнав ОСОБА_6 , вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 відповідного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в повідомленні про підозру.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження, того, що підозрюваний має наміри або реалізовував спроби будь-яким чином вплинути на свідків або потерпілого.

З огляду на викладене та враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , яке не пов`язане із застосуванням насильства, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення, в порушення вимог п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України, не доведено належними, допустимими та достатніми доказами існування такого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України як ризики незаконно впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Вказаний ризик ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, а також, що ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, зокрема умисних корисливих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується і по даному кримінальному провадженню, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, надаючи оцінку ступеню вказаних ризиків, слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного - наявність на нижніх кінцівках трофічних виразок, які потребують лікування, а також, що підозрюваний ОСОБА_4 :

- хоча раніше судимий, проте був засуджений 17.04.2020 із застосуванням статті 75 КК України, виконав покладені на нього судом обов`язки та був звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та ще після цього майже протягом 2 років до кримінальної відповідальності не притягувався;

- до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення проти власності востаннє притягувався у 2016 році;

- по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні одного епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, де потерпілому спричинено незначну матеріальну шкоду загальна вартість викраденого майна становить 516,00 грн.;

- має місце реєстрації та постійне місце проживання, які співпадають; проживає разом з батьками;

- вину у вчиненні відповідного кримінального правопорушення визнає;

- від органу досудового розслідування не переховувався (доказів про зворотне до суду не надано);

- посилався на наявність поважних, не залежних від його волі причин неявки до суду 22.05.2023 о 14:30 (наведені вище), які стороною обвинувачення не заперечувались;

- під час розгляду клопотання мав можливість взагалі заперечувати проти обрання відносно нього будь-якого запобіжного заходу, адже до клопотання не було додано доказів на підтвердження у нього статусу підозрюваного, проте погодився на надання прокурору часу для долучення до матеріалів провадження відповідного письмового повідомлення про підозру.

Враховуючи наведене вище, при розгляді клопотання встановлено, що зазначені доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, мають невиключний ступень їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вищенаведених обставин, при розгляді клопотання встановлено, що доведені стороною обвинувачення ризики, передбачений п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, на переконання слідчого судді, з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , його процесуальної поведінки та позиції по кримінальному провадженню, мають невиключний ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також з урахуванням ризиків, доведених стороною обвинувачення та їх ступеня, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний час доби та з покладенням обов`язків, окрім іншого, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по кримінальному провадженню та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду.

При цьому порушення або невиконання підозрюваним ОСОБА_4 відповідних процесуальних обов`язків, відповідно до ст. 200 КПК України, може бути підставою для звернення прокурора або слідчого за погодженням з прокурором до слідчого судді/суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло у період часу з 20:00 по 07:00 наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в межах строків досудового розслідування, тобто до 19.07.2023, поклавши на нього такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідкамиу кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Строк дії ухвали до 19липня 2023 року включно.

Копію ухвали направитистаршому слідчому СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 для подальшого пред`явлення до виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1