Справа № 932/5253/23
Провадження №1-кс/932/2284/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчої СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000696 від 03.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, неодруженому, офіційно непрацевлаштованому, не маючому на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.06.2023 року близько 15 год. 19 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торговому центру «ТЕРА», що розташований адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд.118Д, а саме біля банкоматів, що розташовані відразу при центральному вході даного торгового центру та достовірно знаючи, що на всій території введено воєнний стан, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що потерпілий відволікся, викрав з правої кишені шортів білий паперовий конверт, в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 20 000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадені грошові кошти в паперовому конверті білого кольору, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти власності, вчиненим у період дії воєнного стану, що визначено законодавцем як кваліфікована форма вчинення крадіжки з підсиленою відповідальністю, та відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що не виключає того, що останній може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, щоб уникнути покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 у разі доведеності вини останнього, може бути засуджений до покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі до 8 років. Крім того, в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, офіційно останній ніде не працює.

2. Незаконно впливати на свідків чи потерпілого, оскільки слідчі дії на даний час органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі, показання учасників кримінального провадження не отримані безпосередньо судом на виконання загальних засад кримінального провадження;

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення, вчинення вказаного кримінального правопорушення під час воєнного стану, а також вчинення злочину маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, у період іспитового строку, також останній не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що свідчить про його злочинну спрямованість та перетворення злочинної поведінки у спосіб заробітку та формування таким чином засобів для існування.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, проти клопотання слідчого заперечував, прохав обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, ризики вважав необгрунтованими, прохав обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 03.06.2023 року було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за № 0000696.

03.06.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.06.2023 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлено ОСОБА_5 .

05.06.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Згідно повідомленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.06.2023 року; протоколи огляду місця події від 03.06.2023 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.06.2023 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком потерпілому ОСОБА_7 від 03.06.2023 року; протокол затримання ОСОБА_5 від 03.06.2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 04.06.2023 року; протокол проведення слідчого експеременту з підозрюваним ОСОБА_5 від 04.06.2023 року; докази у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. Посилання захисника на наявність у підозрюваного інфекційних захворювань не може бути прийняти слідчим суддею до уваги, оскільки таке посилання не має документального підтвердження.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, наразі має не погашену судимість, не є офіційно працевлаштованим та підозрюється у вчиненні умисного злочину в умовах воєнного стану, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення є доведеним.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшов свого обгрунтування у судовому засіданні.

Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків, встановлених у судовому засіданні.

Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.

Враховуючи те, що фактично ОСОБА_5 було затримано 03.06.2023 року, датою закінчення дії ухвали про тримання її під вартою є 01.08.2023 року включно.

З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_5 , заставу визначаю у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 80520 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 57 днів, тобто до 01.08.2023 року включно.

Визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 80520 гривень.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дана ухвала діє до 01 серпня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1