Справа638/9035/23
Провадження № 1-кп/638/1543/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський райсуд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду у судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові, в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000005 від 03.01.2023 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Оскіл Ізюмського району Харківської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не заміжньої, з середньою освітою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року зазначено, що Верховна Рада Української РСР, виражаючи волю народу України, прагнучи створити демократичне суспільство, виходячи з потреб всебічного забезпечення прав і свобод людини, шануючи національні права всіх народів, дбаючи про повноцінний політичний, економічний, соціальний і духовний розвиток народу України, визнаючи необхідність побудови правової держави, маючи на меті утвердити суверенітет і самоврядування народу України, проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 року засади конституційного ладу в Україні закріплені в розділах I, III, XIII Основного Закону України - Конституції України.

Згідно з положеннями Конституції України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України, законами України, міжнародно-правових актів, зокрема, IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року, IV Женевської конвенції 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, Президент Російської Федерації (далі - РФ), а також інші представники влади рф, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС рф на території України.

24.02.2022 року на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 26.07.2023 року № 451/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 02.05.2023 року № 3057-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Законом України від 22.05.2022 року № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» Верховна Рада України визнає Російську Федерацію державою-агресором.

Разом із тим, у період часу з 06 березня 2022 року по 12 вересня 2022 року с. Оскіл Ізюмського району Харківської області перебувало в окупації окупаційними військами РФ.

Так, в квітні-травні 2022 року, більш точний час з об`єктивних причин встановити неможливо, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи здійснення відкритої збройної військової російської агресії, яка розпочалася 24.02.2022 року повномасштабним російським вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території в с. Оскіл Ізюмського району Харківської області, маючи умисел на підтримку дій та рішень держави-агресора та реалізуючи його серед місцевого населення, публічно закликала до підтримки дій та рішень держави-агресора Російської Федерації та її збройних формувань, закликала місцевих мешканців до співпраці з окупаційною владою.

Відповідно до приписів ст. 12 КК України вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-1 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акті за його відсутності.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов з клопотанням прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_6 , що долучена до обвинувального акту на виконання вимог ч.ч. 2, 3 ст. 302 КПК України, обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно та добровільно визнала свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, згодна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор, в присутності захисника роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, наявні підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень ст.ст. 381-382 КПК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, тобто публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України або публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, з середньою освітою, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи вчинення обвинуваченою кримінального проступку, особу винної, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченій - не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, на строк 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - відсутній.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок надруковано 07 серпня 2023 року в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий