Справа № 643/3662/23
Провадження № 1-кс/643/562/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000781 від 08.03.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, відносно якого на розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за ч.4 ст.186 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця мешкання на території м. Харкова та Харківської області, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Московського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000781 від 08.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2023 ОСОБА_6 у згаданому кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 08.05.2023 включно.

Прокурор 05.05.2023 звернувся до суду із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на 60 діб в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

На судовому засіданні прокурор просив слідчого суддю, з урахуванням того, що обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, вчинений ним злочин є тяжким, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор вказував на те, що продовжують мати місце ризики, визначені ч.1, 5 ст.177 КПК України, які були підставою як для обрання вказаного запобіжного заходу ОСОБА_6 на стадії досудового слідства, так і для продовження строку його застосування під час судового розгляду обвинувального акту, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявні ризики є дійсним і триваючими, та виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, крім того, даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків, не виявлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного. Вказав, що ризики не доведені, менш суворі запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою будуть достатні для забезпечення його належної процесуальної поведінки, у задоволенні клопотання просив відмовити та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи наявні відомості про особу обвинуваченого, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватися від суду, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, слідчий суддя приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Керуючись ст.ст. 177, 181-185, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 03.07.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»_____________2023 року ______________________________