Справа №:755/7730/23
Провадження №: 1-кс/755/1704/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 11.01.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

12 червня 2023 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , у невстановлений час та у невстановленому місці, домовився з ОСОБА_7 вчинити таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до сховища, а саме до автомобіля, з використанням заздалегідь заготовленого технічного пристрою для відкриття дверей автомобіля.

Реалізуючи свій умисел, 10 січня 2023 року в період часу з 18 години 20 хвилин по 18 годину 35 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «Сітроен Берлінго», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований за адресою: м. Київ, Дарницький бульвар, 23, навпроти відділення № 32 «Нової пошти», попередньо розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні вказаного автомобіля слідкували за водіями автомобілів, які здійснювали парковку за вказаною адресою, та автомобілі яких були обладнані електронною сигналізацією, водночас ОСОБА_7 очікував від ОСОБА_4 інформацію щодо припаркованих автомобілів, електронну сигналізацію яких вдалось відсканувати, з метою подальшого проникнення до салону автомобіля та таємного викрадення майна, яке могло в ньому зберігатись.

Діючи відповідно до заздалегідь узгодженого плану, ОСОБА_4 помітив автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2 , з салону якого вийшов ОСОБА_8 , який зачинив зазначений автомобіль на електронну сигналізацію та направився до приміщення відділення №32 «Нової пошти», що за адресою: м. Київ, Дарницький бульвар, 23.

У цей час, ОСОБА_4 відсканував сигнал сигналізації автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , чим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до салону вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого, про що повідомив ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 , вийшовши із автомобіля марки «Сітроен Берлінго», державний номер НОМЕР_1 , підійшов до автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2 , відчинив задні праві двері автомобіля та проник в салон вказаного автомобіля, звідки таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_8 речі, а саме: портфель чорного кольору ТМ «Adidas», вартістю 909 грн 30 коп., в якому знаходилися ноутбук марки «Lenovo B50-10» моделі «80QR» серійний номер MP10GBP5, вартістю 6982 грн. 50 коп. та грошові кошти в сумі 3000 грн.

Після цього, ОСОБА_7 зачинив двері автомобіля та, спільно з ОСОБА_4 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 10891 гривень 80 копійок.

Крім того, 20 січня 2023 року в період часу з 18 години 35 хвилин по 18 годину 42 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Дарницький бульвар, 23, навпроти відділення №32 «Нової пошти», попередньо розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 слідкував за водіями автомобілів, які здійснювали парковку за вказаною вище адресою, та автомобілі яких були обладнані електронною сигналізацією, а ОСОБА_7 , в свою чергу, очікував від ОСОБА_4 інформацію щодо припаркованих автомобілів, електронну сигналізацію яких вдалось відсканувати, з метою проникнення до салону автомобіля та таємного викрадення майна, яке могло в ньому зберігатись.

Так, у вказаний час, день та місці, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, із використанням заздалегідь заготовленого пристрою, діючи відповідно до заздалегідь узгодженого плану, ОСОБА_4 помітив автомобіль марки «Mitsubishi Colt», державний номер НОМЕР_3 , з салону якого вийшов ОСОБА_9 , який зачинив зазначений автомобіль на електронну сигналізацію та направився до приміщення відділення №32 «Нової пошти», що за адресою: м. Київ, Дарницький бульвар, 23.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, з проникненням до сховища, за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за діями останніх ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 відсканував сигнал сигналізації автомобіля «Mitsubishi Colt», державний номер НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , чим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до салону вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого, про що повідомив ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 відчинив задні праві двері автомобіля та проник в салон вказаного автомобіля, звідки повторно, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_9 речі, а саме: мобільного телефона марки «Samsung», моделі «SM-A025F/DS», синього кольору, S/N: НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , вартістю 3150 грн., ноутбука марки «MacBook», моделі «Air 13» серійний номер C02NC0RLG085, вартістю 7888 грн. 30 коп.

Після цього, ОСОБА_7 , зачинивши двері автомобіля, направився у сторону, заздалегідь узгоджену з ОСОБА_4 , та з викраденим майном, залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 11038 гривень 30 копійок.

Крім того, 09 березня 2023 року в період часу з 19 години 30 хвилин по 19 годину 40 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Дарницький бульвар, 8, неподалік магазину «Сільпо», попередньо розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 , перебуваючи ближче до приміщення магазину «Сільпо», слідкував за водіями автомобілів, які здійснювали парковку за вказаною адресою, та автомобілі яких були обладнані електронною сигналізацією, а ОСОБА_7 , в свою чергу, очікував від ОСОБА_4 інформацію щодо припаркованих автомобілів, електронну сигналізацію яких вдалось відсканувати, з метою проникнення до салону автомобіля та таємного викрадення майна, яке могло в ньому зберігатись.

Так, у вказаний вище час, день та місці, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, із використанням заздалегідь заготовленого пристрою, діючи відповідно до заздалегідь узгодженого плану, ОСОБА_4 помітив автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_7 , з салону якого вийшли ОСОБА_10 зі своїм чоловіком, яка зачинила зазначений автомобіль на електронну сигналізацію та направився до приміщення магазину «Сільпо», що за адресою: м. Київ, Дарницький бульвар, 8.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, з проникненням до сховища, за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 відсканував сигнал сигналізації автомобіля Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_7 , чим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до салону вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого, про що повідомив ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 відчинив двері автомобіля та проник в салон вказаного автомобіля, звідки таємно, повторно викрав належні потерпілій ОСОБА_10 речі, а саме: жіночу сумку із надписом «Armani Exchange», чорного кольору (еко шкіра) вартістю 3772 грн. 30 коп., та грошові кошти в сумі 50 000 грн., ноутбук марки «Lenovo», моделі «ideapad Gaming 3 15IHU6 NB IP Gaming 3 15IHU6 I5 8G 512G NOS», чорного кольору, вартістю19180 грн. 00 коп., рюкзак чоловічий «Armani Exchange», темно синього кольору зі вставками білого та синього кольорів, вартістю 3150 грн., навушники "AirPods Р", модель: A2084, s/n: H32DR80TOC6L, версія 5B59, вартістю 5949 грн. 30 коп., кросівки чоловічі «Nike», білого кольору зі вставками бірюзового кольору, вартістю 2680 грн. 30 коп., гаманець жіночий ( еко шкіра), чорного кольору із надписом чорно-білого кольору «Calvin Klein», вартістю 1665 грн. 30 коп.

Після цього, ОСОБА_7 , зачинивши двері автомобіля, разом з ОСОБА_4 та з викраденим майном, залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 86397 гривень 20 копійок.

Крім того, 19 квітня 2023 року приблизно о 19 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Петра Запорожця, 26, неподалік магазину «Фора», попередньо розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 , перебуваючи ближче до приміщення магазину «Фора», слідкував за водіями автомобілів, які здійснювали парковку за вказаною адресою, та автомобілі яких були обладнані електронною сигналізацією, а ОСОБА_7 , в свою чергу, очікував від ОСОБА_4 інформацію щодо припаркованих автомобілів, електронну сигналізацію яких вдалось відсканувати, з метою подальшого проникнення до салону автомобіля та таємного викрадення майна, яке могло в ньому зберігатись.

Так, у вказаний час, день та місці, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, із використанням заздалегідь заготовленого пристрою, діючи відповідно до заздалегідь узгодженого плану, ОСОБА_4 помітив автомобіль марки «Део Нексія», державний номер НОМЕР_8 , з салону якого вийшов ОСОБА_11 , який зачинив зазначений автомобіль на електронну сигналізацію та направився до приміщення магазину «Фора», що за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 відсканував сигнал сигналізації автомобіля «Део Нексія», державний номер НОМЕР_8 , який належить потерпілому ОСОБА_11 , чим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до салону вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого, про що повідомив ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 відчинив задні праві двері автомобіля та проник в салон вказаного автомобіля, звідки таємно, повторно викрав належні потерпілому ОСОБА_12 речі, а саме: сумку для ноутбука сірого кольору, вартістю 419 грн. 30 коп., в якій знаходилися ноутбук марки «НР», моделі RTL 8723 BE, сірого кольору, вартістю 8610 грн., зарядний пристрій ТМ «НР» до ноутбуку ТМ «НР», вартістю 429 грн. 80 коп.; комп`ютерна миша ТМ «Лоджітек», моделі «М195», вартістю 300 грн. 30 коп., батарейка ТМ «Дюрасел», вартістю 36 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 , зачинивши двері автомобіля, направився у сторону, заздалегідь узгоджену з ОСОБА_4 , та з викраденим майном, залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 9795 гривень 40 копійок.

20 квітня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 червня 2023 року.

31 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Як зазначено у клопотанні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Однак, на думку органу досудового розслідування, на даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд процесуальних та слідчий дій, а саме: розсекретити матеріали проведених негласних слідчо-оперативних дій, при необхідності виконати інші слідчі дії, виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_13 від 12 червня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 19 липня 2023 року.

Крім того, у клопотанні слідчого зазначені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинений ним тяжкий злочини, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років;

- підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань;

- підозрюваний може вчинити інший злочин, що підтверджується фактом вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, з елементами підготовки до його вчинення в умовах воєнного стану, а також тим, що на даний час ОСОБА_4 не має постійно джерела здобутку, тому свої потреби задовольняє злочинним шляхом.

У зв`язку з наведеними обставинами, на думку органу досудового розслідування, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у подальшому може вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Отже, вивчивши надані матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, підозрюваного, який підтримав думку захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не має джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та ризик продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту про наявність на утриманні підозрюваного неповнолітньої дитини та матері похилого віку, не були підтверджені будь-якими доказами.

У той же час, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України. Враховуючи те, що з часом ризики зменшуються, суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений слідчим суддею згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 11.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, у межах строку досудового розслідування, а саме до 18 липня 2023 року.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у виді 70 /сімдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 187 880 /сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків у межах строку досудового розслідування з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: