Справа № 463/6232/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/596/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000718 від 02.06.2022 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 190 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду міста Львова від 24 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Галицького районного суду міста Львова від 24 квітня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України.

Призначено ОСОБА_6 покарання: за ч.2 ст. 190 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч.3 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Призначено ОСОБА_6 покарання, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком і вироком Галицького районного суду м.Львова від 15.09.2022, у виді шести років та шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 04.01.2019.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком і вироком Галицького районного суду м.Львова від 16.11.2022, у виді дев`яти років та дев`яти місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 16.11.2022.

ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком і вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 21.07.2022, у виді чотирьох років та трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 19.07.2022.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно вироку, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою між собою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів вул. Городоцька, 20, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном,шляхом обману, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи аккаунт під назвою « ОСОБА_12 » в соціальній мережі «Facebook», розмістили неправдиве оголошення про продаж деревини (продаж деревини твердих порід: дуб, граб, ясень, акація, бук), якої не мали в наявності та не мали на меті реалізовувати, з контактними номерами мобільних телефонів: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

У подальшому 16.01.2022 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_13 , яка мала намір придбати дрова, шляхом обману, запевнили останню в правдивості оголошення, повідомили умови оплати та доставки рубаних дров, на що потерпіла погодилась та 16.01.2022, приблизно о 19:30 год. в якості оплати дров перерахувала кошти у сумі 3000 грн., на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 .

Також, 17.01.2022, приблизно о 11:20 год., ОСОБА_13 за доставку дров перерахувала кошти у сумі 500 грн., на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» та цього ж дня, приблизно о 14:40 год., ОСОБА_13 в якості оплати аналогічної кількості дров, перерахувала кошти у сумі 3000 грн. на банківську картку АТ «Кредобанк».

Вказаними діями ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , спричинили ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 6500 грн.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів вул. Городоцька, 20, умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном,шляхом обману, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, розмістив неправдиве оголошення в соціальній мережі «Facebook» про продаж продуктів харчування та товарів першої необхідності в умовах воєнного стану, яких не мав у наявності та не мав на меті реалізовувати, з контактними номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_2 та НОМЕР_5 .

У подальшому, 14.04.2022 ОСОБА_6 у ході телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_14 , який мав намір придбати продукти харчування та товари першої необхідності в умовах воєнного стану, шляхом обману, запевнив останнього в правдивості оголошення, повідомив умови оплати та доставки продуктів харчування та товарів, на що потерпілий погодився та 14.04.2022 приблизно о 15:14 год. перерахував кошти у сумі 1716 грн. на банківську картку АТ «Ощадбанку» № НОМЕР_6 , якими ОСОБА_6 заволодів.

Крім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою між собою у невстановлений досудовим розслідуванням час, умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи аккаунт під назвою « ОСОБА_16 » в соціальній мережі «Facebook», розмістили неправдиве оголошення про продаж продуктів харчування та товарів першої необхідності в умовах воєнного стану, яких не мали в наявності та не мали на меті реалізовувати, з контактними номерами мобільних телефонів: НОМЕР_7 та НОМЕР_2 .

У подальшому, 09.04.2022 ОСОБА_6 у ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_17 , яка мала намір придбати продукти харчування та товари першої необхідності, представившись менеджером компанії «Агросоюз», шляхом обману, запевнив останню в правдивості оголошення, повідомив умови оплати та доставки продуктів харчування, товарів першої необхідності, на що потерпіла погодилась та того ж дня, близько 17:57 год. перерахувала кошти в сумі 4446 грн. на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , якими ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 заволоділи.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, розмістив в соціальній мережі неправдиве оголошення про продаж продуктів харчування та товарів першої необхідності в умовах воєнного стану, яких не мав в наявності та не мав на меті реалізовувати, з контактними номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_2 та НОМЕР_5 .

У подальшому, 13.04.2022 ОСОБА_6 у ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_18 , яка мала намір придбати продукти харчування та товари першої необхідності, шляхом обману, запевнив останню в правдивості оголошення, повідомив умови оплати та доставки продуктів харчування та товарів першої необхідності, на що потерпіла погодилась та того ж дня, близько 15:07 перерахувала кошти в сумі 8050 грн на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , якими ОСОБА_6 заволодів.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить зменшити покарання призначене йому вироком Галицького районного суду міста Львова від 24 квітня 2023 року.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій, вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним.

Вказує, що суд першої інстанції проводив розгляд без участі захисника, хоча він звертався до суду щодо юридичної допомоги. Вищенаведене на його думку є порушенням ст. 7 КПК України.

Крім цього, обвинувачений вказує, що призначене покарання не відповідає його особистості, так як вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить зменшити покарання призначене йому вироком Галицького районного суду міста Львова від 24 квітня 2023 року.

Покликається на те, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій, вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним.

Підкреслює, що суд першої інстанції проводив розгляд без участі захисника, хоча він звертався до суду щодо юридичної допомоги. Вищенаведене на його думку є порушенням ст. 7 КПК України.

Крім цього, обвинувачений вказує, що призначене покарання не відповідає його особистості, так як вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Заслухавши виступ обвинувачених та їх захисників, які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм у даному кримінальному провадженні злочинів, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Перевіривши апеляційні доводи про наявність підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст. 190 КК України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Згідно правової позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 20.07.2022 по справі № 176/125/21, застосовуючи положення ст. 69 КК України при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_8 місцевий суд дотримався вимог статей 50, 65 КК України.

Зокрема, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання ОСОБА_7 місцевий суд дотримався вимог статей 50, 65 КК України.

Зокрема, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання, у відповідності до ст. 66, 67 КК України суд належним чином враховував обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зазначені обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом покарання, яку належить призначити обвинуваченим.

На думку апеляційного суду, обвинуваченими в апеляційних скаргах не наведено нових обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та попередження вчинення ними нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 і ОСОБА_7 за ч.3 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів, не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення. Саме такий вид покарання буде достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачені своєю поведінкою не доводять свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не зробили та не бажають ставати на шлях виправлення.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 більш м`якого покарання.

Щодо доводів обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції проводив розгляд без участі захисників, хоча вони звертались до суду щодо юридичної допомоги, то такі спростовуються матеріалами справи, зокрема журналом судового засідання від 24 квітня 2023 року, згідно якого ОСОБА_8 і ОСОБА_7 повідомили, що не бажають користуватися послугами захисників, свої інтереси представлятимуть самостійно (а.с.183).

Таким чином апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення та вважає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2, ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених за ч.3 ст. 190 КК України законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Галицького районного суду міста Львова від 24 квітня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою - з моменту отримання копії ухвали в той же строк.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4