УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Шевченківський районний суду м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000107 від 28.01.2014,

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва юристом 2 класу ОСОБА_6 від 16.05.2011, в межах кримінальної справи № 55-3532, на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме з нежитлове приміщення, групи приміщень АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта: 000; запис про обтяження: 18257494; запис про обтяження: 18257637.

Клопотання, мотивовано, зокрема тим, що постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва юристом 2 класу ОСОБА_6 від 16.05.2011, в межах кримінальної справи № 55-3532 накладено арешт на на нерухоме майно, яке станом на 05.05.2011 на праві власності належало ОСОБА_7 з метою конфіскації майна як виду покарання.

Однак, у своєму клопотання представник власника майна зазначає, що на даний час власником арештованого майна є ОСОБА_4 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_7 . ОСОБА_4 набула право власності на нежитлове приміщення, питання про скасування арешту якого порушується у вказаному клопотанні, шляхом заявленого бажання залишити за собою нереалізоване майно внаслідок електронних торгів ДП «Сетам» відповідно до протоколу № 492817 від 27.07.2020, в рамках виконавчого провадження № 58365324.

Необхідність скасування зазначеного арешту обумовлена тим, що ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального провадження № 0000107 від 28.01.2014, а тому подальше застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження порушуватиме права на власність ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з мотивів у ньому наведених.

Слідчий у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, однак його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання, при цьому, в розпорядженні слідчого судді наявні достатні матеріали для прийняття рішення.

Слідчий суддя, заслухавши думку власника майна, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, дійшла до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва юристом 2 класу ОСОБА_6 від 16.05.2011, в межах кримінальної справи № 55-3532 накладено арешт на нерухоме майно, нежитлове приміщення, групи приміщень АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта: 000 та винесено запис про обтяження № 18257637.

У подальшому, 27.12.2012 на підставі кримінальної справи № 55-3532, за №0000358, а пізніше, 28.01.2014 року - за номером №0000107 до Єдиного реєстру досудових розслідування, внесено відомості а ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування якого на даний час здійснюється центральним апаратом Бюро економічної безпеки України.

Власником згаданого нерухомого майна є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про власність нерухомого майна, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №335/12096/15-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі №461/233/17 та від 07 листопада 2018 року у справі №296/8586/16-ц, якщо у кримінальному провадженні у справі, у якій триває застосування обтяження у вигляді арешту, накладеного згідно із вимогами КПК України від 1960 року, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається для забезпечення збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на згадане нерухоме майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Отже, арешт накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва юристом 2 класу ОСОБА_6 від 16.05.2011, в межах кримінальної справи № 55-3532 на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме з нежитлового приміщення, групи приміщень АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта: 000; запис про обтяження: 18257494; запис про обтяження: 18257637 є таким, що направлений на порушення права власності та права на мирне володіння майном.

На підставі наведеного, клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 слід задовольнити, а арешт майна - скасувати.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва юристом 2 класу ОСОБА_6 від 16.05.2011, в межах кримінальної справи № 55-3532, на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме з нежитлового приміщення, групи приміщень АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта: 000; запис про обтяження: 18257494; запис про обтяження: 18257637.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 08 год. 15 хв. 23 червня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1