Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1056/23
В И Р О К

Іменем України

28 липня 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого розгляду в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000222 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.07.2022, який надійшов разом з угодою про визнання винуватості, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, на утриманні осіб не маючого, не є особою з інвалідністю, депутатом не являється, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, водія-слюсаря ремонтного відділення гусеничної техніки 2 ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеня (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в:

27 липня 2022 року о 08 годині 00 хвилин, інспектори РПП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заступили в добове чергування по території Гребінківської ТГ Лубенського району Полтавської області на службовому автомобілі марки «СКС» модель «MOV-04МП», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Того ж дня по вулиці Перемоги в с. Оржиця Гребінківської ТГ Лубенського району Полтавської області, 27.07.2022 приблизно о 16 год. 57 хв. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував автомобілем марки ВMW, д.н.з. НОМЕР_3 , та при перетині залізничного переїзду не здійснив зупинку вказаного автомобіля, у зв`язку з чим автомобіль ВMW, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , зупинили працівники РПП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за проїзд залізничного переїзду без зупинки, чим водій скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП. Крім того, під час спілкування з ОСОБА_9 у останнього вказаними працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та те, що ОСОБА_9 вже притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. При подальшій перевірці документів та транспортного засобу встановлено, що в діях ОСОБА_9 є також ознаки порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 в частині п. 2.1а, а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Окрім цього, при перевірці ОСОБА_9 категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою алкотестера шляхом вимірювання концентрації спирту у видихуваному повітрі так і від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з порушеннями п.п. 2.1 а, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водія ОСОБА_9 інспектором РПП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В цей час у пасажира автомобілю ВMW, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на пропозицію та надання неправомірної вигоди інспектору РПП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 за не складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП та не винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_9 .

Так, 27.07.2022 близько о 18 год. 00 хв., перебуваючи на узбіччі автомобільної дороги, що сполучає села Оржиця та Сербинівка, Гребінківської ТГ Лубенського району, Полтавської області, а саме поблизу залізничного переїду, у напрямку з села Оржиця до села Сербенівка, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, висловив пропозицію та передав інспектору РПП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів загальною сумою 9 000 гривень за не вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , а саме не складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП та не винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП з використанням наданих інспектору РПП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 влади та службового становища, на що останній відповів категоричною відмовою.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

26.07.2023 року між прокурором - заступником керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Центрального регіону ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні, яку оголошено в підготовчому судовому засіданні 28.07.2023 року.

В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 369 КК України, яка ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, щиро розкаявся. Крім того, ОСОБА_4 зобов`язується у разі отриманні інформації щодо вчинення злочинів, співпрацювати з органами досудового розслідування та сприяти у викритті винних осіб.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Також в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст.473,474 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Центрального регіону ОСОБА_3 просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, щиро розкаявся. Підтвердив, що вказаний злочин вчинив за умов та обставин викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Зобов`язався виконати визначені угодою зобов`язання. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити. Крім того, зазначив, що укладення угоди є цілком добровільним рішенням, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти укладення угоди та її затвердження судом, оскільки остання відповідає вимогами законодавства, та укладена за його участі в інтересах обвинуваченого, без будь-якого примусу, про що зазначив в судовому засіданні.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, потерпілий в даному кримінальному провадженні відсутній, цивільний позов не заявлений, отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому, судом відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззаперечно визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро кається, зобов`язується виконати викладені в угоді зобов`язання, а також цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, при перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, які в цілому вже і виконав на момент розгляду даної угоди, оскільки беззастережно визнав свою вину в судовому засіданні та щиро розкаявся.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26.07.2023 року між прокурором - заступником керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Центрального регіону ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 ..

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_4 є осудною, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило, що підтверджується відповідною довідкою-характеристикою.

Згідно довідок КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» від 28.07.2022 року ОСОБА_4 до лікаря нарколога та психіатра за медичною допомогою не звертався.

З даних вимоги вбачається, що ОСОБА_4 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

За інформацією згідно довідки №34/2/836-22 виданої 02.030.2023 Золотоніським районним сектором №1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, ОСОБА_4 на обліку не перебуває.

Також враховано, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , солдат, водій-слюсар ремонтного відділення гусеничної техніки 2 ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону. За місцем проходження служби має позитивну характеристику, за медичною допомогою не звертався. Приймав участь у бойових діях в складі ССО на територіях Донецької та Луганської області.

За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений ОСОБА_4 вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, а тому є обґрунтованим. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання, відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначено покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 26.07.2023 року укладену між прокурором - заступником керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Центрального регіону ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, вирішенню підлягає питання щодо скасування арешту, накладеного на тимчасово вилучене майно.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Готівкові кошти, як речові докази, належить конфіскувати в порядку ст.96-1,96-2 КК України.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 100, 314, 368-371, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 469, 472, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 369 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 26.07.2023 року укладену між прокурором - заступником керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Центрального регіону ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю та згодою захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000222 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.07.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_11 від 29.07.2022 року, а саме на грошові кошти загальною сумою 9000 (дев`ять тисяч) гривень, які належать ОСОБА_4 - скасувати.

Речові докази: грошові кошти загальною сумою 9000 (дев`ять тисяч) гривень, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (вул. Магістральна, 16, м. Гребінка), після набрання даним вироком законної сили конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ: паперовий конверт опечатаний печаткою, в середині з оптичним диском марки «Verbatim» DVD-R з відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000222 від 27.07.2022 року, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1