УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «БІОПРОМ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 221 100 000 005 05,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «БІОПРОМ» про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2022 в рамках кримінального провадження № 120 221 100 000 005 05 накладено арешт на майно, а саме: «Таурин харчовий», вагою 20 625 кг., власником якого є ТОВ «БІОПРОМ».

Заявник вважає, що на теперішній час у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, у зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2022.

Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився із заявою про відкладення розгляд клопотання не звертався.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, наголошував, що ТОВ «БІОПРОМ» не набуло права власності на арештоване майно, а тому не наділене правам звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000505 від 17.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2022 накладено арешт, на «Таурин харчовий», вагою 20 625 кг.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Крім того, зі змісту ухвали слідчого судді від 22.12.2022, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна застосовано на підставі ч.3 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник вказує, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а спірне майно підлягає поверненню власнику, разом з тим ініціатором клопотання не надано слідчому судді відповідних документів на підтвердження права власності арештованого майна саме за ТОВ «БІОПРОМ».

Крім того, ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2022 згідно якої накладено арешт на спірне майно була предметом перевірки в апеляційному порядку за результатом якого колегія суддів Київського апеляційного суду дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на спірне майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження такої правової позиції, оскільки викладені заявником обставини документально нічим не підтверджені.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Таким чином, оскільки в клопотанні про скасування арешту майна заявником не доведено, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба, як того вимагають положення абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «БІОПРОМ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 221 100 000 005 05, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя