Єдиний унікальний номер 448/1707/17
Провадження № 1-кп/448/1/23
У Х В А Л А

Іменем України

12.07.2023 року м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000678 від 14 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бортятин Мостиського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 не з`явився,

представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

його захисник-адвокат ОСОБА_10,

в с т а н о в и в:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за №0000678 від 14.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Як випливає із змісту обвинувального акту, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 вчинено 14 серпня 2016 року.

Стороною обвинувачення вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, - відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ,- адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні заявила клопотання щодо звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України. Відповідно до мотивів, наведених захисником в клопотанні про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 , підтримав у судовому засіданні клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, надав на це свою згоду та вказав, що правові наслідки такого звільнення йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_11 у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання захисника ОСОБА_10 щодо звільнення її підзахисного ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, на підставі ст.49 КК України. Окрім цього, просила вирішити долю речових доказів і процесуальних витрат по справі на підставі статей 100 і 124 КПК України, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 , про відшкодування шкоди, залишити без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_13 , в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд вищевказаного кримінального провадження у його відсутності.

Представник потерпілого ОСОБА_14 , - адвокат ОСОБА_15 , розгляд даного клопотання покладає на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У частині першій статті 26 КПК України зазначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вказану правову норму суд невідкладно перейшов до вирішення поданого клопотання.

Відповідно до статей 284, 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Диспозиція 1 статті 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), - карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 цього ж Кодексу, відносяться до злочинів середньої тяжкості, а після внесення змін Законом від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII нетяжких злочинів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Аналогічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за злочини середньої тяжкості (5 років) були встановленні п.3 ч.1 ст.49 КК України за вчинення злочинів середньої тяжкості до внесення до КК України змін Законом від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст.49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту - 14 серпня 2016 року, при цьому жодна із сторін процесу не оспорює.

Станом на 12 липня 2023 року з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_16 , минуло більше як п`ять років.

З огляду на наведене, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст.49 КК України за вище зазначене кримінальне правопорушення.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано доказів про ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від слідства та суду, вчинення ним інших злочинів за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч.2 ст. 49 КК України.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним та його захисником подано відповідне клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченим в судовому засіданні.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиці Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа № 730/67/16-к).

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, з наведених вище мотивів та підстав.

Стосовно заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Аналогічних висновків щодо залишення цивільного позову без розгляду дійшов Верховний Суд у справі 755/18339/14-к від 12 грудня 2019 року; від 24 травня 2018 року у справі № 531/2332/14-к та від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к.

У зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що право на звернення до суду з цивільним позовом про стягнення шкоди, не порушується, бо за змістом ст.128 КПК України закриття провадження по кримінальному провадженню не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів і процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до ст.100 та ст.124 КПК України.

Керуючись статтями 129, 284 - 286, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_10 , про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 186 КК України, на підставі статті 49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині - закрити.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «LGX 135» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 та ІМЕІ-2: НОМЕР_2 із стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», котрі знаходяться у камері схову ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, - повернути законному володільцю ОСОБА_14 .

Процесуальні витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи №9/588 від 15.12.2016 року на суму 351 (триста п`ятдесяти одну) гривню 84 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальними правопорушеннями, передбаченим частиною 1 статті 186 КК України, - залишити без розгляду, роз`яснивши при цьому, що його вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, можуть бути вирішеними в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст ухвали складено 17 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1