Справа № 194/862/23
Номер провадження 1-кс/194/270/23
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

06 вересня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання слідчого СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні дитину 2008 року народження, військовослужбовця, командира 2-го відділення інженерно-саперного взводу 1-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та додані до клопотання матеріали,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, щомолодший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в посаді командира 2-го відділення інженерно-саперного взводу НОМЕР_2 батальйону військової частини НОМЕР_1 , 10.06.2023 року приблизно о 06.30 год., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , останній тримаючи у правій руці металеву палицю замахнувся для нанесення удару ОСОБА_6 . В цей час, ОСОБА_6 наніс не менше двох ударів долонею лівої руки у праву частину обличчя, при цьому правою рукою вихопив у ОСОБА_8 з правої руки металеву палицю. В свою чергу молодший сержант ОСОБА_6 вважаючи вказані дії ОСОБА_8 образливими для себе, що принижувало його честь та гідність і бажаючи за них помститися останньому, діючи з прямим умислом на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи мотив припинити дану сварку, будучи впевненим, що раптове застосування насильства щодо ОСОБА_8 , сприятиме припиненню його протиправної поведінки, тримаючи у правій руці металеву палицю наніс один удар по лівій нозі, два удари по лівій руці, не менше одного удару по тулубу та правим коліном в ліву область голови ОСОБА_8 . В результаті злочинних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: множинних синців та саден голови і обличчя, вираженого набряку лівої половини обличчя, множинних гематом та синців тулуба, що спричинило смерть ОСОБА_8 .

10.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У зв`язку з чим, в ході досудового розслідування виникає необхідність у продовженні строку застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі чого, слідчий СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 10.11.2023 року включно в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав у повному обсязі клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Зазначає, що є необхідність у допиті в якості свідків військовослужбовців підлеглих, з якими ОСОБА_6 проходив разом службу, у зв`язку з чим існує ризик впливати на свідків, а також потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисників. Щодо пред`явленої підозри користується ст. 63 КУ. Зазначає, що місця проживання підлеглих військовослужбовців він не знає.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що підозра не обґрунтована, а ризики не доведені та спростовуються тим, що ОСОБА_6 з місця події не втікав, залишився на місці події, викликав швидку допомогу, поліцію, надавав медичну допомогу. Нових ризиків не має, відсутні обставини, що можуть свідчити про них. Також зазначає, що підозрюваний має дитину та цивільну дружину, яких утримує, має соціальні зв`язки. Крім того, щодо обставин подій, то ОСОБА_6 захищав себе та цивільну дружину, а тому підозра не обґрунтована. Наголошує, що він отримав не всі матеріали клопотання, що порушує право на захист. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що клопотання не обґрунтоване, а також не обґрунтована підозра, оскільки умислу у ОСОБА_6 , направленого на настання смерті ОСОБА_8 , не було. Ризики зазначені в клопотанні не доведені. У зв`язку з чим просить змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вислухавши прокурора, захисників, підозрюваного, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2023 року за №0000235 за ч. 1 ст. 115 КК України.

10.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

10.06.2023 року о 09-25 годині підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 10.06.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 10.06.2023 року; протоколом допиту експерта ОСОБА_10 , від 12.06.2023 року; протоколом затримання підозрюваної особи в порядку ст.208 КПК України від 10.06.2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 10.06.2023 року, ОСОБА_12 від 10.06.2023 року, ОСОБА_13 від 10.06.2023 року, ОСОБА_14 від 12.08.2023 року; ОСОБА_15 від 12.08.2023 року; висновками експертів - № 391 від 05.07.2023 року; № 1325-1832-БД від 12.07.2023 року; №1325/1833-БД від 15.07.2023 року; №1325/1834-БД від 11.07.2023 року; №1326/1835-БД від 15.07.2023 року; № 1327/1836-БД від 15.07.2023 року.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

12.06.2023 року ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 23-59 годин 07.08.2023 року без визначення застави.

03.08.2023 року постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2023 року за №0000235 за ч. 1 ст. 115 КК України, до трьох місяців, тобто до 10.09.2023 року включно.

04.08.2023 року слідчим суддею Тернівського міського суду Дніпропетровської області продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 а саме до 23 год. 59 хв. 09.09.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 06.09.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2023 року за №0000235 до 5 місяців, тобто до 10.11.2023 року включно.

Слідчий суддя враховує посилання захисника про те, що вінотримав не всі матеріали клопотання, що порушує право на захист, втім, вважає, що це не є суттєвим порушенням та підставою для залишення без задоволення клопотання, оскільки з матеріалами захисник був ознайомлений в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисниками, проте в даному конкретному випадку, слідчий суддя оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання підозрюваного та захисників щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, задоволенню не підлягає.

Крім того, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Слідчий суддя враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Крім того, слідчий суддя не ігнорує доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний ОСОБА_6 є військовослужбовцем, несе службу в районі ведення бойових дій та з вищевказаною метою може переховуватись на вказаних територіях. При цьому, слідчий суддя враховує, що згідно висновку експерта №391 від 11.07.2023 року ОСОБА_8 помер внаслідок отримання численних тілесних ушкоджень.

Також ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни показів останніх та уникнення кримінальної відповідальності, оскільки їх знає.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що у сторони обвинувачення є необхідність в допиті в якості свідків військовослужбовців, з якими ОСОБА_6 проходив разом військову службу. Тому посилання підозрюваного ОСОБА_6 , що він не знає місця проживання військовослужбовців, не спростовує ризику впливу на останніх.

В той же час, ризики передбачені п. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, оскільки він раніше не судимий, з місця події не втікав та знаряддя кримінального правопорушення було вилучено.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків. Таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше не судимий, розлучений, має цивільну дружину та малолітню дитину, є військовослужбовцем, який позитивно охарактеризований на службі, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням особи ОСОБА_6 , його характеризуючих даних та характеру, обставин та тяжкості злочину у вчиненні якого він підозрюється, наслідків для потерпілого у виді смерті від численних тілесних ушкоджень, для запобігання існуючим ризикам слідчий суддя не вбачає підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі у виді домашнього арешту.

За наслідками розгляду даного клопотання встановлено, що ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на даний час, крім того існують обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Також слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Крім того, слідчий суддя вважає, що подальше тримання підозрюваного під вартою з достатньою повнотою обґрунтовано необхідністю проведення комплексу слідчих дій та прийняття відповідних процесуальних рішень.

В той же час, зважаючи, що ОСОБА_6 на даний час є військовослужбовцем, зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 не виключений, а тому на останнього покладаються права, обов`язки військовослужбовця.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, з урахуванням положень Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Приймаючи таке рішення суд також враховує, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що на даний час підозрюваний не може утримуватись в умовах гауптвахти, у тому числі за станом здоров`я.

Слідчий суддя, зазначає, що про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не буде мати негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану та підриву авторитету Збройних Сил України.

Відповідно п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає за необхідне не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи КПК України, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Клопотання СВ ВП№1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) без визначення застави до 23-59 години 03 листопада 2023 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 години 03 листопада 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1