Справа № 191/2593/23
Провадження № 1-кс/192/248/23
Ухвала

Іменем України

25 серпня 2023 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву захисника адвоката ОСОБА_8 про відвід слідчого судді ОСОБА_9 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід слідчих у кримінальному провадженні № 0000756 від 25.11.2022,

встановив:

23 серпня 2023 року у судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи 23 серпня 2023 року суддею для розгляду зазначеної заяви визначена суддя ОСОБА_1

24 серпня 2023 року до суду від захисника ОСОБА_8 надійшла письмова заява у справі № 191/2593/23, кримінальне провадження № 0000756 від 25.11.2022, у якій він просить задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_9 у даній справі.

Обґрунтовуючи заяву, захисник посилається на ст.ст. 2, 81 КПК України, ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п.п. 1.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 10, 15 Кодексу суддівської етики. Зазначає, що рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п. 97). Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України» та рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. В рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Захисник ОСОБА_8 також зазначає, відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Судом у судовому засіданні 23.08.2023 грубо порушено вимоги КПК України, оскільки суддя ОСОБА_9 не запитала у підозрюваного ОСОБА_5 , чи наявні у нього відводи прокурору, була запитана лише думка чи є відводи слідчому судді та секретарю). Адвокатом ОСОБА_10 було вказано, що наявна заява про відвід прокурора по даній справі, але замість того, щоб в порядку ст. 81 КПК України розглянути це питання суддя ОСОБА_9 продовжила розгляд справи, при цьому не даючи висловити свою думку як захисникам, так і підозрюваному. Він вказав, що підтримує думку колеги та що наявний відвід прокурору по даній справі. Крім того, в судовому засіданні суддя не давала висловити йому свою думку, як захиснику підозрюваного (спочатку надала слово, потім суддя ОСОБА_9 почала перебивати його, вказуючи що він буде говорити тільки коли вона про це вкаже) та іншому захиснику, не цікавилася думкою підозрюваного та чи наявні у нього будь-які клопотання.

Захисник вказує, що у рішенні у справі «Kudeshkina v. Russian Federation» Європейський суд з прав людини зазначив, що державні службовці, які працюють у судовій сфері, зобов`язані демонструвати стриманість під час реалізації ними свободи вираження думки в усіх справах, у яких авторитет і неупередженість правосуддя можуть бути піддані сумніву. Такі службовці зобов`язані бути лояльними, стриманими та обачними.

Захисник посилався на те, що процес проходив не у відповідності до норм КПК України, що також є проявом упередженості судді. Дана ситуація викликає недовіру до суду та всієї судової системи взагалі.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_5 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_9 підтримали.

Підозрюваний вказав на те, що вважає заяву про відвід судді вмотивованою.

Захисник ОСОБА_6 повідомила, що через Синелниківській міськрайонний суд було подано заяву про відвід прокурора, натепер ця заява не розглянута, про це було повідомлено суддю та вона, захисник, просила про перенесення розгляду справи, не до кінця було з`ясовано повноваження прокурора, прокурор ввів суд в оману. Крім того, коли суд видалився для вирішення питання заявленого відводу, то не вказав на який час, через 3 5 хвилин зайшов, коли не було ні Порхуна, ні ОСОБА_11 , та продовжив судове засідання.

Захисник ОСОБА_8 , який був присутній у судовому засіданні 24 серпня 2023 року, також вказував на те, що суддя не розглянула клопотання щодо відводу прокурора, що прокурор ввів суд в оману щодо того, що більше ніяких прокурорів у групі прокурорів немає.

Захисник ОСОБА_7 посилався на те, що під час розгляду заяви було допущено порушення норм процесуального законодавства, певні етичні норми поведінки судді, суддя перебивала захисників, не з`ясувала думку підозрюваного щодо відводу, що вказує на неупередженість судді, продовжила розгляд, не переконавшись, чи всі учасники присутні.

Прокурор проти відводу слідчого судді заперечував, посилався на те, що законом передбачений виключний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні. Причини заявленого стороною захисту відводу слідчому судді не відповідають таким обставинам. В тому числі, не доведено обставин, які виключали б сумнів у неупередженості слідчого судді. Посилання на те, що начебто слідчий суддя не з`ясував думку підозрюваного про відвід учасників судового процесу не відповідає дійсності. Сторона обвинувачення вважає заявлений відвід невмотивованим та безпідставним. Поведінка сторони захисту - це явне зловживання своїми процесуальними правами, необ`єктивне та довготривале ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, заявлення невмотивованих відводів слідчим, відвід процесуальному керівнику та слідчому судді, що свідчить про затягування часу.

Прокурор також вказав на те, що суддя ОСОБА_9 чітко роз`яснила право відводу всім учасникам судового процесу, суддя перелічила всіх учасників, зокрема прокурора, слідчого, слідчого суддю, секретаря судового засідання, захисників, тобто всіх осіб, яким може бути заявлений відвід, які брали участь у судовому процесі, крім того нею з`ясовано думку учасників про відводи учасників розгляду скарги про відвід слідчих, на що захисники просто повідомили про те, що ними подано окрему заяву до Синельниківського міськрайонного суду про відвід процесуального керівника у кримінальному провадженні в цілому, захисниками не було заявлено в рамках розгляду скарги про відвід слідчих у кримінальному провадженні. Суддя надавала кожному з учасників судового процесу слово, кожен з учасників судового процесу мав змогу в достатній мірі виразити свої зауваження, доводи і свою думку під час судового засідання. Захисники підозрюваного неодноразово перебивали слідчого суддю, на що суддя робила зауваження захисникам та вказувала на порядок під час проведення судового засідання, поведінка судді під час судового засідання була повністю неупереджена, компетентна та об`єктивна. Захисниками не доведено жодної із перелічених статтею 75 КПК України обставин.

У задоволенні заявленого відводу з причин його невмотивованості та безпідставності прокурор просив відмовити.

Слідчий ОСОБА_4 також зазначила, що вважає заяву про відвід судді безпідставною та немотивованою.

Захисники ОСОБА_7 не погодився з тим, що сторона захисту затягує процес, вказав на те, заява про відвід слідчих, яка була подана ним до Синельниківського міськрайонного суду про відвід слідчих була призначена до судового розгляду, але у перше судове засідання слідчі не з`явились, з`явився слідчий, який не був у групі, після цього суддя відклала розгляд справи. У наступному судовому засіданні прокурор заявив відвід судді Синельниківського міськрайонного суду, який було задоволено. Саме сторона обвинувачення затягує розгляд даної справи. Щодо відчуття упередження, то це формування у особи певного відчуття про те, що суддя або певна процесуальна особа якимсь чином упереджено до нього відноситься, або розглядає справу чи певне клопотання з відчуттям певної упередженості, тобто не питає його думку по справі, не надає слово.

Заслухавши учасників кримінального провадження, прослухавши запис судового засідання, яке відбулось 23 серпня 2023 року, суддя дійшла таких висновків.

За правилами, встановленими статтею 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02, п.п. 49, 50, 52) вказав на те, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд звертає увагу, що у заяві про відвід судді захисник посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на рішення «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України». Захисник вказує, що у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Як вбачається із запису судового засідання, на початку судового засідання слідчий суддя назвала учасників провадження, присутніх у судовому засіданні, учасникам справи було роз`яснено право відводу слідчому судді, секретарю судового засідання, прокурору та запитала чи будуть відводи, самовідводи.

Доводи захисника, який подав заяву, інших захисників, підозрюваного, зводяться до того, що вони не погоджується з процесуальними діями та рішеннями слідчого судді, які приймалися у судовому засіданні, в тому числі рішенням про продовження розгляду справи після технічної перерви. Разом з тим, незгода із процесуальними рішеннями судді, не є підставою для відводу судді.

Обставини, на які посилається сторона захисту, не свідчать про наявність розумного сумніву в упередженості судді, наявності певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, оскільки під час розгляду заяви про відвід слідчого судді не встановлено обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви у неупередженості або об`єктивності судді та/або що суддя має пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, а також інших, передбачених законом підстав для відводу судді, тому у задоволенні заяви про відвід судді потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_8 про відвід слідчого судді ОСОБА_9 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід слідчих у кримінальному провадженні № 0000756 від 25.11.2022 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1