Справа № 308/5362/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, об`єднане кримінальне провадження №308/5362/16-к за обвинувальними актами відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 26.03.2016 року, №0001073 від 03.04.2016 року, №0000330 від 04.02.2016 року, №0002696 від 03.08.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого

Ужгородським міськрайонним судом 01.07.2020 року за ч.1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком два роки іспитового строку.

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення :

прокурора - ОСОБА_4

сторони захисту :

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2016 року близько 14-00 годин, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні кафе «Обіди по-домашньому», розташованого в будинку №126, що на пл. Кирила і Мефодія в м. Ужгород, з метою заволодіння чужим майном, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав жіночу сумочку, яка знаходилась поряд з барною стійкою в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 2090 гривень. Заволодівши зазначеними коштами, з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму в розмірі 2090 гривень.

Окрім того, 04 березня 2016 року приблизно о 00-30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи біля інтернет-клубу «Навігатор», що по вулиці Заньковецької, 2, в м. Ужгороді, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом здійснити телефонний дзвінок, виманив у знайомого гр. ОСОБА_7 мобільний телефон марки «AsusFonepad» ІМЕІ: НОМЕР_1 , залишкова вартість якого, станом цін на момент вчинення злочину, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 11/279 від 22.04.2016 року, становить 1575 гривень, та заволодівши ним, потерпілому не повернув та в подальшому 04.03.2016 о 00 год. 58 хв. здав до ломбарду ПТ «Ломбард «Заставо-Кредитний Дім», що по вул. Мукачівській, 2, в м. Ужгороді, чим завдав гр. ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Окрім того, 05 березня 2016 року приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи біля АВС «Зодіак», що по вулиці Заньковецької, 2, в м. Ужгороді, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом здійснити телефонний дзвінок, виманив у знайомого гр. ОСОБА_8 мобільний телефон марки «SamsungGalaxyS3» ІМЕІ: НОМЕР_2 , залишкова вартість якого, станом цін на момент вчинення злочину, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 11/280 від 21.04.2016, року становить 2750 гривень, та заволодівши ним, потерпілому не повернув та в подальшому 05.03.2016 о 21 год. 00 хв. здав до ломбарду ПТ «Ломбард «Заставо-Кредитний Дім», що по вул. Мукачівській, 2 в м. Ужгороді, чим завдав гр. ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, 01 квітня 2016 року приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи біля інтернет-клубу «Навігатор», що по вулиці Заньковецької, 2 в м. Ужгороді, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом здійснити телефонний дзвінок, виманив у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy gtand Prime» imei: НОМЕР_3 , залишкова вартість якого, станом цін на момент вчинення злочину, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 11/323 від 19.05.2016 року становить 3306 гривень, який потерпілому не повернув. В подальшому ОСОБА_3 попрохав свого знайомого ОСОБА_10 якому не повідомив про те, яким він чином заволодів телефоном, здати вказаний телефон на своє імя до ломбарду ПТ «Заставо-кредитний дім», таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_9 шкоду на суму 3306, 00 гривень.

Крім того, 09 квітня 2016 року приблизно о 06-00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживаючи довірою, під приводом здійснити телефонний дзвінок, виманив у гр. ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Fly IQ 4404» imei НОМЕР_4 , залишкова вартість якого, станом цін на момент вчинення злочину, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 11/280 від 21.04.2016 року становить 1150 гривень, який в подальшому потерпілій не повернув, таким чином завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на вищевказану суму.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Вказана справа надійшла до суду з обвинувальними актами.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, та вчиненні ним в період з 01.01.2016 року по 09.04.2016 року. Оскільки минуло більше 5 років з моменту вчинення ОСОБА_3 останнього кримінального правопорушення у відповідності до ст. 49 КК України просить кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0000963 від 26.03.2016 року , за № 0001073 від 03.04.2016 роrу, за № 0000330 від 04.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України в даній частині закрити а обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підтримав просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Також зазначив , що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за їх обвинуваченням.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження в цій частині та продовжити судовий розгляд в частині обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України.

Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Також судом ураховуються правові висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к , де указано , що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Також в даній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду зазначив, що за правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України) .

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У цій справі окреслені Верховним Судом у справі № 192/3301/16-к орієнтири дотримано. Так, клопотання подані стороною кримінального провадження та обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Також Суд враховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у т.ч. зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

В даному кримінальному провадженні, наявне клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також обвинувачений в судовому засіданні надав згоду про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття д кримінального провадження в частині . Судом роз`яснено обвинуваченому підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження. Суть обвинувачення овинуваченому зрозуміла.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Як вбачається із змісту клопотання та матеріалів кримінального провадження, закінчився п`ятирічний строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, у разі вчинення нетяжкого злочину.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучнее закінчення певних строків давності з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею кримінального правопорушення певної тяжкості.

Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила кримінальне правопорушення , виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Згідно вимог ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає зокрема позбавлення волі на строк до трьох років позбавлення волі.

Таким чином, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжким злочином.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає зокрема штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено в період з 03.02.2016 року по 09.04.2016 року.

Таким чином, 03 лютого 2019 року закінчився строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Таким чином, 09 квітня 2021 року закінчився строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Таким чином, положення ст. 49 КК України є імперативною нормою, яка передбачає не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою,у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Ксаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к.

Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 49 КПК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено судом, 02.03.2018 року ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.289 КК України, за яке його було засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 01.07.2020.

Отже, у період перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України , до закінчення зазначених у ч.1 ст. 49 КК України строків ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.289 КК України, яке згідно вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше двох років.

Таким чином, перебіг давності перервався вчиненням нового злочину .

Таким чином, обвинуваченому необхідно відраховувати строк притягнення до кримінальної відповідальності з 02.03.2018, тобто з часу вчинення особою нового злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років. Вчинення нового злочину до закінчення відповідних строків, визначених статтею 49 КК України, підтверджено остаточним вироком Ужгородського міськрайонного суду від 01.07.2020 у справі з ЄУН 308/4770/18, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 статті 289 КК України до позбавлення волі на строк три роки із застосуванням ст. 75 КК України.

Таким чином, 02 березня 2021 року закінчився строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Таким чином, 02 березня 2023 року закінчився строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином на даний момент строк давності за вказані кримінальні правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обставин, які би виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_3 , приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині.

Цивільний позов по справі відсутній.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Водночас ч. 1 ст. 126 КПК України унормовано, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Тобто суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вказане твердження узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17.

Кримінальний процесуальний кодекс України прямо не передбачає стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

За таких обставин процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, слід віднести на рахунок держави. Така позиція суду відповідає правовому висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 року у справі №203/241/17.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 12, 49 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 284, ст. 285 - 288, 369-371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про закриття об`єднаного кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 26.03.2016 року, №0001073 від 03.04.2016 року, №0000330 від 04.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 26.03.2016 року, №0001073 від 03.04.2016 року, №0000330 від 04.02.2016 року, стосовно ОСОБА_3 в частині вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - провадженням закрити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в ході досудового розслідування, віднести за рахунок держави.

Речові докази :

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3» imeі НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_8 після вступу ухвали в законну силу, залишити останньому як власнику.

-мобільний телефон марки «Assus fonepad », imeі НОМЕР_1 який переданий на зберігання ОСОБА_7 , після вступу ухвали в законну силу, залишити останньому як власнику.

Копію ухвали учасникам кримінального провадження вручити негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає закон-ної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 04.04.2023 року о 09 год. 00 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1