Справа № 444/2273/23
Провадження № 1-кп/444/267/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000236, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2023 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Туринка, Жовківський район, Львівська область, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не працює, не одружений, освіта вища незакінчена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, військовозобов`язаний, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 18.09.2019 року, орган, що видав 4628, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження №0000236, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи достовірно обізнаним про ведення на території України, воєнного стану згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного, стану в Україні», Закону України від 21 квітня 2022 року №2212-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону Україна від 22 травня 2022 року №2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №753/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2500-IX від 15 серпня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 «Про продовження, строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та Указу Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2915-ІX від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та Указу Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року та розуміючи про обов`язок передбачений ст. 65 Конституції України, будучи військовозобов`язаним, отримавши 07.06.2023 повістку про виклик без поважних на те причин не прибув 11.06.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки на мобілізацію і подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Так, ОСОБА_3 , маючи звання молодший лейтенант та будучи військовозобов`язаним відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також будучи визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в збройних силах України», 07 червня 2023 року перебуваючи у приміщенні вищевказаного центру був належним чином повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини для проходження військової служби.

Однак ОСОБА_3 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 року, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 за №2232-XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-ХІІ, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову за мобілізацією, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, без поважних на те причин, умисно не прибув 11 червня 2023 року до призовного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, на особливий, період, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, визнав повністю та надав суду пояснення, які повністю підтвердили обставини, що викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що він дійсно ухилився від мобілізації, оскільки маючи звання молодшого лейтенанта він не обізнаний з військовою справою та не має жодної практики. Крім того, в нього є проблеми із здоров`ям. Коли його призвали, то пояснили, що його зразу відправлять воювати на передову, однак він пояснив, що немає військових навиків і не може зразу воювати на передовій, оскільки має проблеми із здоров`ям, військову справу він знає лише теоретично. Обвинувачений зазначив, що військово-лікарську комісію він проходив та хотів долучити документи, які стосуються стану його здоров`я, однак, на той час в нього таких документів не було на руках. Висновок військово-лікарської комісії був про його придатність для проходження військової служби. Цей висновок він не оскаржував. Після проходження військово-лікарської комісії йому надали повістку для того, щоб він прибув в розпорядження військової частини для подальшої мобілізації. Однак, 11 червня 2023 року він не прибув до призовного пункту, так як мав проблеми зі здоров`ям, лікувався, а також здійснював догляд за батьком, який є особою з інвалідністю, має другу групу. Про те, що він лікувався 11 червня 2023 року в нього підтверджень немає, оскільки він ще перед тим проходив лікування. Обвинувачений пояснив, що на даний час він також проходить лікування, не працює, лише має підробітки, за рахунок чого здійснює догляд також за своїми батьками, які мають інвалідність: мати - ІІІ групу, а батько вже має ІІ групу інвалідності. Також зазначив, що займається волонтерською діяльністю, допомагає матеріально Збройним силам України. Обвинувачений пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому, просив не накладати на нього суворого стягнення.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустимими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 дій, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Вина обвинуваченого полягає в тому, що він ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тому кваліфікація таких дій за ст.336 КК України є правильною.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, проживає та здійснює догляд за батьками, які мають встановлену інвалідність, здійснює матеріальну допомогу Збройним силам України, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.336 КК України.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме: розписку про прибуття на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 07.06.2023 р. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1