Справа № 750/8711/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/615/23
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду

м. Чернігова від 29 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України - до 25 серпня 2023 року. Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, до спливу строку тримання ОСОБА_7 під вартою дане кримінальне провадження не може бути завершено, відсутні підстави для заміни останньому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати, в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 Послався на те, що вказані у клопотанні прокурора ризики не знайшли свого обґрунтованого підтвердження у матеріалах кримінального провадження. Вказав на непомірно високий розмір застави, визначений його підзахисному.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, на розгляді Деснянського районного суду м. Чернігова знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.03.2023 за № 0000802, згідно з яким ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.03.2023 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який неодноразово продовжувався, останній раз - 07.06.2023.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , місцевий суд, ураховуючи що ризики, які полягають у можливості обвинуваченого переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились і не зникли та не спростовані стороною захисту, а також з огляду на серйозність висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, і на даний час вони виключають заміну запобіжного заходу.

Доводи захисника про зависокий та непомірний для ОСОБА_7 розмір застави, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про визначення розміру застави, суд у повній мірі врахував усі обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, та дійшов правильного висновку, що саме такий розмір застави буде цілком достатній для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України.

Крім того, розмір застави, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

Отже, при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням ч.5 ст.182 КПК України, правильно залишений незмінним визначений раніше розмір застави, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4