Справа № 508/975/23
Провадження №1-кп/508/62/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.23

28 вересня 2023 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 16.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Южне, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого,одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень ( проступків ), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ВСТАНОВИВ :

Влітку 2022 року у ОСОБА_4 , виник умисел в пособництві у підробленні національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії ( далі посвідчення водія ) з метою в подальшому його використовувати.

У продовження свого протиправного умислу, всупереч Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» за обізнаності, що отримання посвідчення водія можливе лише після проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, ОСОБА_4 , надав не встановленій розслідуванням особі дані свого прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, а також власне фото, з метою подальшого виготовлення посвідчення водія України.

За безпосереднього пособництва ОСОБА_4 , невстановленій особі, останньою, у не встановлений час та місці підроблено і у подальшому передано ОСОБА_4 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 03.06.2022 року видане ТСЦ № 8042 на право керування транспортними засобами категорії В,С1,С, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України.

Окрім того, 15.07.2023 року, приблизно о 22:00, ОСОБА_4 здійснював без законних на те підстав рух за кермом автомобіля марки ЗАЗ 110216, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Центральній у с. Андрієво-Іванівка, Березівського району, Одеської області.

ОСОБА_4 , було зупинено працівниками поліції, оскільки, в його діях були ознаки порушення вимог п. 31.1, 31.6 (б) Правил дорожнього руху, тобто, ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Під час оформлення адміністративних матеріалів, на вимогу поліцейського ОСОБА_6 , пред`явити документ, що посвідчує особу та спеціальний статус у частині підтвердження права на керування транспортним засобом, ОСОБА_4 , за обізнаності, що документ завідомо підроблений, пред`явив працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 03.06.2022 року видане ТСЦ №8042, чим умисно його використав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, перебуваючи на військовій службі, як військовослужбовець Збройних Сил України у одній із військових частин, під час проходження служби, 03.06.2022 року до нього підійшов незнайомий йому військовослужбовець та запропонував допомогу в отримані посвідчення водія. Обвинувачений погодився, при цьому передавши незнайомому військовослужбовцю копію паспорта, коду, фотокартку та грошові кошти. Через місяць по Новій пошті він отримав посвідчення водія, яким в подальшому після звільнення з військової служби користувався, знаючи, що воно є підробленим.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працює, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини справи, наслідки кримінальних правопорушень, особу винного, його відношення до вчиненого ( визнання вини в повному обсязі), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, те що він раніше не судимий, його характеристику, суд вважає що виправити ОСОБА_4 та запобігти скоєнню ним нового кримінального правопорушення можливо призначивши покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді штрафу. Дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню проводилась судово-технічна експертиза, вартість якої становить 1912 гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженні необхідно вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України, а саме залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПКУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок за проведення судово-технічної експертизи.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 03.06.2022 року видане ТСЦ № 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1