ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/761/23

Провадження № 11-сс/4820/284/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 02 червня 2023 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

26 червня 2023 року старший дізнавач СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді місцевого суду з клопотанням, погодженим з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :04:007:0001, площею 7,82 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами с.Требухівці, на території Меджибізької ОТГ, Хмельницького району Хмельницької області, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_7 , з позбавленням права власника (володільця) даною майна та (або) особами, які її використовують на її відчуження, користування та розпорядження нею, проведення інших дій спрямованих на зміну права власності чи зміну цільового призначення, технічної та іншої документації.

В обґрунтування клопотання зазначалося, що згідно відомостей за межами с.Требухівці, на території Меджибізької ОТГ, Хмельницького району Хмельницької області, на частині земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :04:007:0001, площею 7,82 га, невстановлена особа встановила бочки для випалювання деревного вугілля та здійснює на ній виробництво деревного вугілля, що в свою чергу свідчить про нецільове (безгосподарське) використання земель.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно інформаційної довідки №335160963 від 09 червня 2023 року з Державного реєстру речових нрав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0001, площею 7,82 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами с.Требухівці на території Меджибізької ОТГ, Хмельницького району Хмельницької області, на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .

12 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області (ЄУН справи №678/761/23, провадження №1-кс-678-283/23) було надано дозвіл на проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001, площею 7,82 га, яка знаходиться за межами с.Требухівці на території Меджибізької ОТГ, Хмельницького району Хмельницької області, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_7 з можливістю вилучення зразків та проб ґрунту, із залученням спеціалістів, з метою перевірки та фіксації факту здійснення незаконної діяльності, а також виявлення інших відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення та їх фіксації, збору речових доказів, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

З наданих матеріалів встановлено, що 22 червня 2023 року було проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0001, що розташована за межами с.Требухівці, на території Меджибізької ОТГ, Хмельницького району Хмельницької області, в ході якого встановлено, що на частині вказаної земельної ділянки (площею 1120 м2) розташовані 19 (дев`ятнадцять) металевих бочок (ємкостей) та проводиться незаконна діяльність з випалювання деревного вугілля, що свідчить про безгосподарське використання земельної ділянки, яке полягає у використанні земельної ділянки не за її цільовим призначенням, що призвело до виведення земель із сільськогосподарського обороту.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 від 22 червня 2023 року вищевказана земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000020 від 02 червня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду від 04 липня 2023 року клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором задоволено та накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :04:007:0001, площею 7,82 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами с.Требухівці. на території Меджибізької ОТГ, Хмельницького району Хмельницької області, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_7 , з позбавленням права власника (володільця) даного майна та (або) особами, які її використовують на її відчуження, користування та розпорядження нею, проведення інших дій спрямованих на зміну права власності чи зміну цільового призначення, технічної та іншої документації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2023 року.

Уважав, що рішення слідчого судді місцевого суду є незаконним та необґрунтованим.

Зазначав, що вказана земельна ділянка належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 серпня 2013 року.

Посилався на те, що в порушення вимог прокурор не довів в судовому засіданні суду першої інстанції, що саме такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на всю земельну ділянку площею 7,82 га, а не на її частину, де нібито виявлено «наркотичні засоби», необхідно застосувати у кримінальному провадженні.

До клопотання дізнавача долучено копію Збірного кадастрового плану земельної ділянки площею 0,1120 га, де нібито виявлено забруднений шар ґрунту.

Окрім того, стверджував, що земельна ділянка не набула статусу речового доказу, а прокурором не надано суду доказів про виявлення на земельній ділянці площею 7,82 га наркотичних засобів. Не мотивовано належним чином можливість використання земельної ділянки площею 7,82 га, а не лише її частини площею 0,1120 га, як доказу у кримінальному провадженні.

На його думку, постанова дізнавача від 22 червня 2023 року про визнання земельної ділянки речовим доказом є незаконною та необґрунтованою.

Так, слідчий суддя місцевого суду, обмеживши право власника земельної ділянки на її використання, не врахував, що у кримінальному провадженні будь-кому підозра не оголошена, а прокурором не надано доказів стосовно розміру шкоди, якщо така шкода будь-кому була заподіяна.

Також слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності власника земельної ділянки на використання земельної ділянки завданням кримінального провадження.

Унаслідок прийняття слідчим суддею рішення про накладення арешту на всю земельну ділянку площею 7,82 га порушено його право як власника земельної ділянки на користування земельною ділянкою для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд має право скасувати ухвалу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; прокурора ОСОБА_5 в заперечення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Стаття 131 КПК України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке, на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду повною мірою дотримався зазначених вимог закону.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Саме з метою збереження речових доказів, дізнавач у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Частиною 1 ст.173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Окрім того, відповідно до рапорту старшого дізнавача СД ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 11 липня 2023 року було встановлено, що попри заборони, зазначені в ухвалі Летичівського районного суду від 27 червня 2023 року №1-кс-678-336/23 (копію ухвали ОСОБА_9 отримав 04 липня 2023 року) в 5 (п`яти) бочках (ємкостях) для випалювання деревного вугілля відбувається надалі процес випалювання деревного вугілля.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не є визначальними підставами для скасування судового рішення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято відповідно до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.98, 170-173, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3