Справа№751/2039/23
Провадження №1-кп/751/212/23
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000198 від 31.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Гончарівське, Чернігівського району, Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.12.2020 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 10.03.2021 вироком Солом`янського районного суду міста Києва за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.; 31.03.2023 вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №15 від 10.03.2022 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 сапер 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти солдат ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час 09.06.2022, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 .

20.06.2022 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до місця служби за адресою: АДРЕСА_2 , заявив про себе та приступив до виконання обов`язків військової служби.

В подальшому, 06.07.2022 близько 08 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 сапер 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти солдат ОСОБА_4 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 .

12.07.2022 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до місця служби за адресою: АДРЕСА_2 , заявив про себе та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Далі, 22.08.2022 близько 08 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 сапер 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти солдат ОСОБА_4 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 .

13.09.2022 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до місця служби за адресою: АДРЕСА_2 , заявив про себе та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 сапер 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти солдат ОСОБА_4 , внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби з 09.06.2022 по 19.06.2022 включно, з 08 години 00 хвилин 06.07.2022 по 11.07.2022 включно та з 08 години 00 хвилин 22.08.2022 по 12.09.2022 включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а перебував в АДРЕСА_3 , де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинувальному акті та щиро розкаявся у скоєному. Також зазначив, що вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку з сімейними обставинами, тобто його вчинення не пов`язане як з неуставними відносинами, так і раптовим погіршенням стану здоров`я.

Крім наведеного, встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються також дослідженими в судовому засіданні іншими доказами у їх сукупності:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.02.2023, згідно якого обвинуваченого ОСОБА_4 затримано об 11 год. 20 хв. 11.02.2023;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 №234 від 08.07.2022 про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_4 ;

- актом службового розслідування №101 від 05.08.2022;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 №78 від 05.08.2022 про результати службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_4 ;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №203 від 19.06.2022 про призначення службового розслідування відносно відсутності на службі, зокрема, солдата ОСОБА_4 ;

- актом службового розслідування №35 від 21.06.2022;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 №44 від 21.06.2022 про результати службового розслідування, зокрема, по факту самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_4 ;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №113 від 21.06.2022, згідно якого ОСОБА_4 вважати таким, що 21.06.2022 повернувся в розташування військової частини;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 №356 від 25.08.2022 про призначення службового розслідування по факту відсутності за місцем служби солдата ОСОБА_4 ;

- актом службового розслідування №124 від 22.09.2022;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 №106 від 22.09.2022 про результати службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_4 .

Аналізуючи викладені докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому за вчинені ним кримінальні правопорушення, суд виходить із наділених дискреційних повноважень, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України»), наданих державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, його характер, суспільну небезпеку скоєного та відношення обвинуваченого до скоєного, враховуючи визнання ним своєї вини, дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, те, що раніше він судимий і до нього застосовано реальне покарання у виді позбавлення волі, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд вважає, що мета покарання - виправлення та попередження вчинення нових злочинів в даному провадженні може бути досягнута тільки при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а міра покарання, не пов`язана з позбавленням волі, не буде відповідати обставинам та вчиненому правопорушенню, іншим даним про особу винного. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити йому покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

При вирішенні питання про заходи забезпечення даного кримінального провадження - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення п. «а» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи, п.31, п.32, п.46, п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04.06.2015 року і вважає за необхідне міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 4 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне для відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 4 місяців позбавлення волі.

Початок відбуття покарання обраховувати з моменту його затримання, тобто з 11 лютого 2023 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1