Справа 688/2676/23
№ 1-в/688/104/23
Ухвала

Іменем України

06 липня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт засудженому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Цівківці Новоушицького району Хмельницької області, омадянину з середньою освітою, неодруженому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , непрацюючому, в силу ст. 89 КК України не судимому,

встановив:

Начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт засудженомуОСОБА_5 на підставі ст. 82 КК України, посилаючись на те, що останній відбув 2/3 строку покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 7 заохочень, працює, підтримує зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині визнає, став на шлях виправлення.

Представник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні з урахуванням тяжкості вчинених засудженим злочинів, його поведінки та ставлення до праці, проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення представника державної установи, засудженого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3, п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З роз`яснень п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року слідує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Законом передбачено дві умови, необхідні для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким: впевненість, що засуджений став на шлях виправлення, та фактичне відбуття ним, передбаченої ч.4 ст. 82 КК України частини строку покарання.

Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є такий ступінь виправлення засудженого, при якому подальше його виправлення стає можливим при застосуванні більш м`якого виду покарання ніж те, яке призначене вироком суду. Така можливість зумовлюється тим, що особистість засудженого, його відношення до виконання обов`язків свідчать про успішний перебіг процесу виправлення.

Судом встановлено, що вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.02.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.03.2017 року.

Початок строку: 28.07.2016 року, кінець строку: 01.12.2023 року.

Згідно довідки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» станом на 21.06.2023 року невідбута частина покарання ОСОБА_5 становить 5 місяців 10 днів.

Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів та на час розгляду клопотання відбув 2/3 строку покарання.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , довідки про заохочення і стягнення, довідки про нараховану заробітну плату, вбачається, що останній з 30.07.2016 року тримався в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». За період тримання характеризувався посередньо. Порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 21.04.2017 року відбував покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія №98)». За період відбування покарання характеризувався позитивно, по прибуттю в установу виявив бажання працювати, однак до оплачувавних робіт на виробництві установи не залучався, у зв`язку із відсутністю робочих місць. Адміністрацією установи засудженому було запропоновано працювати по благоустрою місць позбавлення волі, а саме днювальним відділення №7, на що засуджений погодився та був призначений різноробітником відділення. До своїх обов`язків ставився сумлінно протягом всього часу відбування покарання. Вказані роботи засуджений виконував безоплатно, проявляв розумну ініціативу, своїми діями показував позитивний приклад іншим засудженим. З вересня 2017 року по червень 2019 року був працевлаштований у промисловій зоні у цеху деревообробки різноробочим. В подальшому був звільнений у зв`язку зі скороченням робочих місць та був призначений днювальним у відділені № 7. Дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що два рази був заохочений адміністрацією установи. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З 05.05.2021 року переведений до дільниці соціальної реабілітації при ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)». За період відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, та розпорядок дня установи, за що п`ять разів заохочувався адміністрацією установи. Порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. Працевлаштований машиністом насосних установок відповідно до трудового договору, до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Дотримується норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У вільний від роботи час виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. До праці ставиться позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. В колективі засуджених дружні стосунки підтримує з категоріями засуджених, які характеризуються позитивно. За складом характеру спокійний, врівноважений, адекватно реагує на критику в свою адресу, самооцінка адекватна. У ставленні до представників адміністрації колонії ввічливий, відвертий.

Заходи виховного характеру відвідує, реагує на них позитивно. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». Приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених дільниці соціальної реабілітації. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки і передачі. Позов відсутній. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється.

Відповідно до проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення в підсистемі «КАСАНДРА» ЄРЗО засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 01.12.2019 року (по відбуттю 1/2 строку покарання). Комісією установи відмовлено (протокол №36 від 11.12.2019).

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 01.04.2021 року (по відбуттю 2/3 строку покарання). Комісією установи відмовлено (протокол №9 від 07.04.2021).

Умовно-достроковому звільненню від покарання за формальними ознаками підлягав після 01.12.2021 року (по відбуттю 3/4 строку покарання). Комісією установи відмовлено (протокол №35 від 08.12.2021 року).

Комісією установи з питань розгляду заохочувальних норм (протокол № 38 від 07.12.2022) направлено матеріали до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області щодо умовно-дострокового звільнення від відбування, як такому, що довів своє виправлення.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 року у задоволенні клопотання начальника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації Хмельницької області про умовно-дострокове звільнення відмовлено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16.02.2023 року ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 27.12.2022 року залишити без змін, апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичних обліках установи не перебуває.

Надані характеризуючі дані адміністрацією ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» не достатні для переконання в тому, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, суперечать іншим дослідженим матеріалам справи, а тому заміна невідбутої частини покарання засудженому при таких обставинах буде передчасною.

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого, яке підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Тоді як, ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

З характеризуючих даних установи судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не навчався, потягу до підвищення загальноосвітнього рівня та здобуття спеціальності не проявляв, хоча мав таку можливість у Навчальному центрі №98. При цьому суд критично оцінює пояснення представника установи про неможливість навчання засудженого через його працевлаштування, оскільки такі пояснення останнього спростовуються даними довідки про нараховану заробітну плату, з якої слідує, що засуджений був працевлаштований не весь період відбування покарання. Як і не відповідають даній довідці пояснення представника установи про погашення із заробітку засудженого стягнутих вироком процесуальних витрат, оскільки такі дані у ній не відображені.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заохочення засуджений отримував на кінцевому етапі відбування покарання. Наявність заохочень, які відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого надані за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що відповідно до вимог КВК України є обов`язком засудженого впродовж всього строку відбування покарання, а не його правом.

Пояснити в чому саме полягає активна участь ОСОБА_5 в роботі самодіяльних організації, які стимулюють правослухняну поведінку засуджених, ні представник установи, ні засуджений пояснити в судовому засіданні не змогли.

На переконання суду, обставини, що засуджений визнає вину у скоєнні злочинів та має декілька заохочень на кінцевому етапі відбування покаранняне може свідчити про те, що він став на шлях виправлення, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, висновок суду повинен ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому. Так, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення, в тому числі особливо тяжкого злочину.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не відбулося.

Дослідивши обставини справи та всі письмові матеріали, суд вважає, що вказані матеріали в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт засудженомуОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1