печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного (шляхом відеоконференцзв`язку) - ОСОБА_5 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213 від 12.04.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Другим слідчим відділом територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 12.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

В ході досудового розслідування встановлена, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.04.2023 у громадянина ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник протиправний умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_8 .

02.04.2023 о 19 годині 18 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_5 умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи на меті власне незаконне збагачення, забезпечив надходження ОСОБА_8 у месенджері Threema від абонента із ім`ям «~-Smile-» повідомлень із вимогою передати грошові кошти у розмірі 40 тис. доларів США, які ОСОБА_8 нібито винен ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . У разі відмови, ОСОБА_8 погрожували розголошенням конфіденційних відомостей про нього та його родину, які ОСОБА_8 бажав зберегти в таємниці.

В ході зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , яка відбулась 21.04.2023 о 19 год 25 хв біля ТЦ «Аладін» за адресою: м. Київ, вул. Михайла Гришка, 3а, останній, діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_7 умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи на меті власне незаконне збагачення, підтвердив свою обізнаність у погрозах, які надходять ОСОБА_8 , а також висунув вимогу щодо необхідності передачі 40 тис. доларів США, які ОСОБА_8 нібито винен ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Під час наступної зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , яка відбулась 25.04.2023 о 18 годині 15 хвилин біля ТЦ «Піраміда» за адресою: м. Київ, вул. Олександра Мишуги, 4, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_7 умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи на меті власне незаконне збагачення, повідомив, що погрози ОСОБА_8 надходили від нього та ОСОБА_7 , водночас у разі сплати грошових коштів, погрози ОСОБА_8 перестануть надходити.

В подальшому, 28.04.2023 о 19 год 40 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_5 умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи на меті власне незаконне збагачення, забезпечив надходження ОСОБА_8 у месенджері Threema від абонента із ім`ям « ОСОБА_9 » повідомлень, що у разі передачі грошових коштів ОСОБА_5 , висловлені раніше погрози не будуть реалізовані.

Під час зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , яка відбулась 03.05.2023 біля будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Михайла Гришка, 1, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_7 умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи на меті власне незаконне збагачення, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 19,2 тис. доларів США, як частину неіснуючого боргу, повернення якого вимагали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_5 на тому ж місці був затриманий працівниками правоохоронного органу.

03.05.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Посилаючись на те, що з метою забезпечення збереження майна та в подальшому можливої його конфіскації виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , прокурор просив клопотання задовольнити.

В засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на викладені у ньому підстави.

Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_4 та особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт підозрюваний ОСОБА_5 , щодо задоволення клопотання заперечували, вважали його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши думки прокурора, представника особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Санкцією ч. 4 ст. 189 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

За вимогами п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання, який накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 від 04.05.2023 року вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № № 0000213 від 12.04.2023 року.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також можливого застосування конфіскації майна як виду покарання, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Разом з тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213 від 12.04.2023 року, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках протоколу затримання особи від 03.05.2023 року, в порядку ст. 208 КПК України:

- особистий мобільний телефон марки «Iphone Apple 14 Max Pro», IMEI: НОМЕР_1 з esim-карткою мобільного оператора з номером мобільного абоненту: НОМЕР_2 ;

- банківська картка Privat Bank «Visa Platinum», НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 ;

- банківська картка Privat Bank «World Elite», НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 ;

- банківська картка Ukr Exim Bank «Visa Infinite» НОМЕР_5 , на ім`я ОСОБА_10 ;

- банківська картка Privat Bank «World Debit», НОМЕР_6 , Gold KDV;

- грошові кошти купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США за наступними номерами та серіями: 2 (дві) купюри, які знаходяться зверху та знизу пачки грошових коштів відповідають ознакам справжніх і мають номінал 100 (сто) доларів США наступної серії та номеру: РВ 40890803 І та РВ 40890804 І;

- 190 (сто дев`яносто) купюр мають ознаки несправжніх імітаційних грошових коштів і всі 190 (сто дев`яносто) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США мають однакову серію та номер, а саме: L J 79557817A, - і в сумі складають 19000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США;

- мобільний телефон Samsung Galaxy SM-M135F/DS, IMEI: НОМЕР_7 з sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», серійний номер: НОМЕР_8 , виявлений та вилучений з поясної сумки.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1