Справа № 453/376/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/60/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000454 за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» -адвоката ОСОБА_6 на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в частині цивільного позову на користь ОСОБА_8

за участю:

прокурора - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 ,

встановила :

Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи №СЕ-19/114-21/466-ІТ від 03 лютого 2021 року у розмірі 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок, за проведення експертизи №СЕ-19/114-21/464-ІТ від 08 лютого 2021 року у розмірі 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок, за проведення експертизи №СЕ-19/114-21/468-ІТ від 08 лютого 2021 року у розмірі 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок, за проведення експертизи №СЕ-19/114-21/1538-ІТ від 26 лютого 2021 року у розмірі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) гривню 75 копійок, всього стягнути 7355 (сім тисяч триста п`ятдес'т п`ять) гривень 25 копійок.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року на автопоїзд «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року на автомобіль марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов представника ОСОБА_11 - ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_11 , заподіяну матеріальну шкоду в сумі 240991 (двісті сорок тисяч дев'ятсот дев'яносто одну) гривню 35 копійок та 10000 (десять тисяч) гривень заподіяної моральної шкоди, всього 250991 (двісті п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто одну) гривню 35 копійок.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_8 , заподіяну моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», на користь ОСОБА_8 , заподіяну матеріальну шкоду в сумі 115978 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 09 копійок.

Даний вирок суду першої інстанції оскаржив представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС»» адвокат ОСОБА_6 , який просить скасувати вирок в частині якою позовні вимоги ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено - скасувати. Винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - відмовити в повному обсязі.

Розглянути справу без участі представника Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про результати розгляду справи повідомити в порядку визначеному законодавством.

Апелянт зазначає, що ПрАТ «У ПСК» не погоджується із вироком Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2022 р., вважає, що судом порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема у відзиві на позовну заяву ПрАТ «УПСК» зазначало, що при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР/4115018 від 31.01.2020, ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання здійснити потерпілим виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку, наумовах передбачених нормами Закону України № 1961-1V.

29.12.2020 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 . з напівпричепом SCHMITZ» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 та транспортного засобу «Hyundai» д.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_8 . Відповідно до п. 4 Договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР/4115018 від 31.01.2020 р., страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 130000 грн. Тобто, договором страхування обмежено максимально можливу суму страхового відшкодування, що може бути виплачена за вказаним договором страхування.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено без уваги те, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази проведення та оплати відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу платником податку на додану вартість (Позивач просить стягнути відшкодування на його користь), то утриманню із вказаної суми до надання вищезазначених документів підлягає сума ПДВ включена експертом до визначеної вартості відновлювального ремонту, що складає 9497,66 грн. У відзиві на позовну заяву представником ПрАТ «УПСК» було зазначено, що у випадку надання доказів настання цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_7 сума страхового відшкодування мала б складати 56248,29 грн., судом першої інстанції не зазначено з яких підстав вказані пояснення не прийнято до уваги та стягнуто відшкодування, що більш ніж вдвічі перевищує обґрунтовану наданими ОСОБА_8 документами суму.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , 29 грудня 2020 року, в темну пору доби, приблизно о 21 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним автопоїздом марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним у Стрийському районі Львівській області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Київ, в населеному пункті Тухолька, Стрийського району Львівської області, без причин технічного характеру, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д), 2.10 ; Розділу 10 п.10.1; Розділу 12 п.12.1, вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) дод. 2 Розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним автопоїзд із забезпеченням безпечного інтервалу, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість автопоїзда та в забороненому місці пересік суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де напівпричіп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , своєю лівою частиною зіткнувся з автомобілем марки «HYUNDAI SANTAFE», реєстраційний номер НОМЕР_6 , яким керував ОСОБА_8 , що рухався по правій смузі для здійснення руху, в напрямку до м. Чоп, після чого напівпричіп марки, перебуваючи на смузі зустрічного руху зіткнувся із ще одним зустрічним автомобілем марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_11 , який рухався по правій смузі для здійснення руху в напрямку до м. Чоп. Після даного зіткнення ОСОБА_7 , будучи водієм автопоїзда марки «DAF» у складі з напівпричепом марки «SCHMITZ» та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не зупиняючись на місці пригоди, продовжив свій рух в напрямку до м. Києва, де в м. Сколе був зупинений працівниками поліції. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автопоїзд марки «DAF» у складі з напівпричепом марки «SCHMITZ», автомобіль марки «HYUNDAI SANTAFE» та автомобіль марки «PEUGEOT 307», отримали технічні пошкодження, а потерпілому - водію автомобіля марки «PEUGEOT 307» ОСОБА_11 спричинено закриті переломи п`ятого, шостого і сьомого ребер, які згідно висновку судово-медичної експертизи є середньої тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Судом першої інстанції були розглянуті цивільні позови потерпілого ОСОБА_11 та цивільного позивача ОСОБА_8 .

Судом розглянуто цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 , який просив стягнути на його користь з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» майнову шкоду у розмірі 130 000 грн. Стягнути з ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 51723 грн. 14 коп., та стягнути з ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду у розмірі 35 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок вчинення злочину автомобіль «HYUNDAI SANTAFE», державний номерний знак НОМЕР_6 , зазнав механічних пошкоджень.

30 березня 2021 року ОСОБА_8 звернувся до Закарпатського НДЕКЦ з проханням провести судову автотоварознавчу експертизу для встановлення розміру майнової шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Згідно висновку експерта №СЕ19/107-21/2934-АВ від 14 квітня 2021 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «HYUNDAI SANTAFE», державний номерний знак НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , складає 65745 грн. 05 коп. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «HYUNDAI SANTAFE», державний номерний знак НОМЕР_6 , становить 115 978 грн. 09 коп. Загальний розмір заподіяної внаслідок ДТП шкоди складає 181723 грн.14 коп. А також просив стягнути моральну шкоду в загальному розмірі 35 000 грн., яка полягає в душевних стражданнях і переживаннях, оскільки на момент ДТП в даному автомобілі знаходились члени його сім`ї, та істотного пошкодження належного йому на праві власності автомобіля, яким він постійно користувався у робочих і сімейно-побутових цілях, внаслідок чого погіршився ритм його життя.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_12 позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_8 щодо відшкодування матеріальної шкоди визнали частково та зазначили що визначення розміру матеріальної шкоди позивачем, як суми вартості матеріального збитку та відновлюваного ремонту є помилковим та фактично подвійним відшкодуванням такої шкоди. В порушення вимог ст. 1192 ЦК України, за якими суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі, або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі - цивільний позивач визначає розмір такої майнової шкоди складанням вартості матеріального збитку в розмірі 65 745 грн. 05 коп. та вартості відновленого ремонту в розмірі 115 978 грн. 09 коп. Однак це два різних взаємно - виключаючі способи відшкодування шкоди і за вибором цивільного позивача може бути застосовано лише однин з них. Оскільки в незалежності від вибору цивільного позивача способи відшкодування майнової шкоди чи в якості стягнення вартості матеріального збитку, чи в якості стягнення вартості відновлюваного ремонту, розмір такого відшкодування не перевищує страхової суми, то такий позов слід задоволити частково і стягнення призначити з страхової компанії в якій застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «ДАФ», р/н НОМЕР_7 .

Представник цивільного відповідача ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» також надіслав до суду відзив в якому зазначив, що для отримання страхового відшкодування Позивач у порядку, встановленому ст. 35 Закону України № 1961-ІУ, із заявою про страхове відшкодування шкоди, до ПрАТ «УПСК» не звертався. Відповідно, Страховиком не приймалося рішення про здійснення чи відмову у здійсненні Позивачу страхового відшкодування.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 , які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскільки судом першої інстанції були враховані всі обставини справи в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вирок суду першої інстанції представником цивільного відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_13 оскаржується лише в частині вирішення цивільного позову про стягнення на користь ОСОБА_8 з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» заподіяну матеріальну шкоду в сумі 115978 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 09 копійок, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом вирок перевіряється лише в цій частині.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким з учасників процесу не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно вимог статті 66 КК України, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обтяжуючих покарання обставин згідно вимог статті 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 1 липня 2004 року у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

За положеннями п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (Закону № 1961-IV).

У межах кримінального провадження за ст. 286 КК України обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. У цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до страхової компанії про відшкодування моральної та матеріальної шкоди були задоволені судом першої інстанції частково, а саме задоволено частково позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 115978 гривень 09 копійок. У задоволені вимог про відшкодування 35 000 гривень моральної шкоди відмовлено через недоведеність.

Судом першої інстанції було враховано інформацію із відзиву представника цивільного відповідача ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в якому зазначено, що для отримання страхового відшкодування Позивач ( ОСОБА_8 ) у порядку, встановленому ст. 35 Закону України № 1961-ІУ, із заявою про страхове відшкодування шкоди, до ПрАТ «УПСК» не звертався. Відповідно, Страховиком не приймалося рішення про здійснення чи відмову у здійсненні Позивачу страхового відшкодування. Таким чином, Позивачем не дотримано законодавчо визначений порядок отримання страхового відшкодування, а тому відсутнє порушення його права з боку ПрАТ «УПСК» на отримання страхового відшкодування, а відповідно позов є передчасним та не підлягає задоволенню.

Сума матеріальної шкоди в 115978 гривень 09 копійок підтверджена наявними в матеріалах кримінального провадження документами.

Так судом першої інстанції були допитані обвинувачений та потерпілі, а також було оглянуто та досліджено під час судового розгляду:

Протокол огляду місця події від 29 грудня 2020 року, який проводився о 22 годині 30 хвилин слідчим СВ Сколівського ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 , із доданою до нього Схемою ДТП, з яких вбачається місце скоєння ДТП, розташування транспортних засобів.

Постанова слідчого ОСОБА_15 від 30 грудня 2020 року про визнання речовим доказом відеозапису з відеореєстратора автопоїзда «DAF» із протоколом огляду даного відео від 30 грудня 2020 року.

Постановаслідчого ОСОБА_15 від 30 грудня 2020 року про визнання речовим доказом автомобіля марки "HYUNDAI SANTAFE", реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Висновк експерта Львівського НДІСЕ ОСОБА_16 №СЕ-19/114-21/466-ІТ від 03 лютого 2021 року, який проведений на підставі постанови слідчого ОСОБА_15 від 04 січня 2021 року, згідно якого вбачається, що на момент огляду і експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля "HYUNDAI SANTAFE", реєстраційний номер НОМЕР_6 , перебувала в працездатному стані і забезпечувала виконання передбачених конструкцією функцій.

Постанова слідчого ОСОБА_15 від 30 грудня 2020 року про визнання речовим доказом автомобіля марки "PEUGEOT 307", реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Висновк експерта Львівського НДІСЕ ОСОБА_16 №СЕ-19/114-21/464-ІТ від 08 лютого 2021 року, який проведений на підставі постанови слідчого ОСОБА_15 від 04 січня 2021 року, згідно якого вбачається, що на момент огляду і експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля "PEUGEOT 307", реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебувала в працездатному стані і забезпечувала виконання передбачених конструкцією функцій.

Протокол огляду автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 30 грудня 2020 року.

Постанова слідчого ОСОБА_15 від 30 грудня 2020 року про визнання речовим доказом автомобіля марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Висновк експерта Львівського НДІСЕ ОСОБА_16 №СЕ-19/114-21/468-ІТ від 08 лютого 2021 року, який проведений на підставі постанови слідчого ОСОБА_15 від 04 січня 2021 року, згідно якого вбачається, що на момент огляду і експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "SCHMITZ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебувала в працездатному стані і забезпечувала виконання передбачених конструкцією функцій.

Висновк експерта Львівського НДІСЕ ОСОБА_16 №СЕ-19/114-21/1538-ІТ від 26 лютого 2021 року, який проведений на підставі постанови слідчого ОСОБА_15 від 21 січня 2021 року, згідно якого вбачається розташування транспортних засобів на місці ДТП, місце зіткнення та ін..

Висновк експерта Сколівського районного відділення КЗ Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро СМЕ» ОСОБА_17 №157 від 15 січня 2021 року, який проведений на підставі постанови слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 30 грудня 2020 року, згідно якого встановлено тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_11 , 1989 року народження, які були спричинені внаслідок ДТП.

Висновок комісійної судово-медичної експертизи №8 від 17 березня 2021 року, проведеного на підставі постанови слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 від 26 січня 2021 року, згідно якоговстановлено тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_11 , 1989 року народження, які були спричинені внаслідок ДТП.

Протокол проведення слідчим ОСОБА_15 слідчого експерименту від 19 березня 2021 року за участі ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_12 із доданою до нього фототаблицею, згідно якого відображено місце вчинення ДТП, місце розташування автомобіля.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Судом першої інстанції було встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 під час керування ним автомобілем марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія».

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Оскільки заявлена потерпілим ОСОБА_8 вимога про відшкодування йому завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 115978 грн. 09 коп. за пошкодження транспортного засобу та витрат понесених у зв`язку з ремонтом автомобіля, підтверджена документально, то суд першої інстанції вважав обгрунтованим їх задовольнити саме в цьому розмірі.

Доводи цивільного відповідача викладені в апеляційній скарзі були предметом розгляду в суді першої інстанції та спростовуються матеріалами справи .

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія»на користь потерпілого ОСОБА_8 - 115978 грн. 09 коп.

Враховуючи викладене, безпідставними є доводи апеляційної скарги представника ПАТ «УПСК» про те, що договором страхування обмежено максимальна сума відшкодування в 130000 грн., оскільки судом задоволено меншу суму за завдану матеріальну шкоду.

Відтак апеляційні вимоги представника цивільного відповідача не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, які викладені у вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, сума відшкодувань на користь потерпілого ОСОБА_8 є обґрунтованою, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_13 - залишити без задоволення .

Вирок Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в частині цивільного позову на користь ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: