ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1846/23 Справа № 932/2025/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000047 від 03.02.2023 рокуза апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 березня 2023 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

визнано винним та засуджено до покарання:

-за ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України (далі- КК) у виді обмеження волі строком на 2 роки;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили - не обирався.

Долю речових доказів та процесальних витрат вирішено відповідно до положень ст.ст.100, 124 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК).

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

В серпні 202 року, біль точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_9 , знаходячись біля буд.№4 по пр-ту О.Поля в м.Дніпро, знайшов оригінал паспорту громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 25.02.1999.

Приблизно в серпні 2022 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_9 , знаходячись за місцем мешкання в кв. АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел на підроблення офіційного документу,а саме паспорту громадянина України, видалив на першій та третій сторінках первинні фотокартки, після чого на їх місце вклеїв свої фотокартки, як необхідний реквізит паспорту громадянина України, в паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 25.02.1999, тим самим здійснив підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, відповідно наказу МВС України № 320 від 13.04.2012 Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, а саме Державною міграційною службою України, з метою використання його в подальшому.

02 лютого 2023 року, приблизно о 17.14 годині, ОСОБА_9 , біля буд. №122 по пр-ту Гагарина в м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення, де, маючи умисел на використання підробленого документу, достовірно знаючи, що він не є особою на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав співробітнику поліції підроблений документ, а саме оригінал паспорту громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 25.02.1999, тим самим використав підроблений документ.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано: - за ч.1 ст.358 КК, як підроблення офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою його використання підроблювачем; - за ч.4 ст.358 КК, як використання завідомо підробленого документа.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень та правову кваліфікацію його дій за ч.ч.1,4 ст.358 КК, просить змінити вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог, посилаючись на імперативні положення статті 69-1 КК та роз`яснення, що містяться у п.6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання , апелянт вказує на те, що, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому обставин, які б обтяжували покарання винного, судом не встановлено. Вчиненням кримінальних правопорушень обвинувачений нікому збитків не завдав та шкоди не заподіяв.

Отже, як вважає прокурор, оскільки санкція ч.1 ст.358 КК передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років та судом встановлені вищенаведені обставини, то максимальне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, а саме 1 року 4 місяців обмеження волі. Натомість суд, як зауважує апелянт, призначив обвинуваченому покарання за ч.1 ст.358 КК у виді 2 років обмеження волі, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене прокурор просить апеляційний суд вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 березня 2023 року змінити в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 за ч.1 ст.358 КК покарання та вважати його засудженим: - за ч.1 ст.358 КК до покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі; - за ч.4 ст.358 КК - у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ст.75 КК звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак його неявка, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних проступків за обставин, встановлених вироком суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ч.ч.1,4 ст.358 КК, ґрунтуються на зібраних по справі, перевірених в порядку статей 381, 382 КПК та оцінених судом доказах, являються обґрунтованими, належним чином мотивованими, не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому судом апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.404 КПК, не перевіряються.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції при обранні розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК та роз`яснюючих положень п.п.1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо виду покарання обвинуваченму ОСОБА_9 , дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК, належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358КК, які відповідно до ст.12 КК відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря- нарколога та у лікаря- психіатра не перебуває, свою вину визнав.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнав щире каяття та сприяння розкриттю злочину. При цьому обставин, як відповідно до ст.67 КК, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За наведених обставин суд дійшов правильних висновків про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі, із застосуванням положень статей 75,76 КК, з випробуванням з річним іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків.

Натомість, як правильно зазначається в апеляційній скарзі прокурора, суд, всупереч імперативнім положенням статті 69-1 КК, призначив винній особі покарання за ч.1 ст.358 КК у виді максимального його виду два роки обмеження волі. При цьому суд не врахував, що за встановлених у вироку обставин, не мав права призначати покарання більшим, ніж двох третин максимального строку покарання, а саме 1 року 4 місяців обмеження волі, про що слушно вказує апелянт, а отже припустився неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 березня 2023 року підлягає зміні в частині призначеного покарання у відповідності до п.4 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.413 КПК у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 березня 2023 року відносно ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_9 - за ч.1 ст.358 КК до покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі; - за ч.4 ст.358 КК - у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ст.75 КК звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4