Справа № 461/5330/22
Провадження № 1-кс/461/3998/23
УХВАЛА
21.07.2023 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням із в.о. прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені 20.07.2023 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , наступні речі та документи: мобільний телефон Samsung Galaxy A 72 s/n НОМЕР_1 , без сім карти, USB- носій інформації Hi-Rali 32 Gb, USB- носій інформації Transcend 4 Gb, USB- носій інформації TG 4 Gb, тимчасовий реєстраційний талон т.о. «днр» НОМЕР_2 , на автомобіль Mitsubishi Pagero, договір «Сберегательного счета» СБЕРБАНК віл 10.12.2021, реквізити банку для грошових переказі у російській національній валюті, адресна справка № 034-000135 від 18.08.2021, записна книга Notebook, із зображенням метелика, записна книга Axent, із зеленого кольору.
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вказані у даному клопотанні предмети та документи можуть бути предметами вчинення кримінальних правопорушень, та використовувались в якості засобів та знарядь вчинення злочину і необхідні для розкриття кримінального правопорушення, тому слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що група резидентів юридичних осіб, засновниками або бенефіціарними власниками яких є громадяни та юридичні особи російської федерації та республіки білорусь, здійснюють господарську діяльність на території України з метою фінансування збройної агресії російської федерації проти України.
Зокрема, 14.07.2023 в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська-Гребене» на в`їзд в Україну, прибув транспортний засіб марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням громадян України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В ході проведення спільною прикордонно-митною групою огляду вищевказаного автомобіля, серед інших речей, які знаходилися у ньому, виявлено номерні знаки та документи на вказаний автомобіль, видані т.зв. органами влади т.о. «донецька народна республіка». Згідно документів транспортний засіб марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_3 належить громадянину України ОСОБА_9 .
20.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, під час якого вилучено наступне: мобільний телефон Samsung Galaxy A 72 s/n НОМЕР_1 , без сім карти; USB- носій інформації Hi-Rali 32 Gb; USB- носій інформації Transcend 4 Gb; USB- носій інформації TG 4 Gb; тимчасовий реєстраційний талон т.о. «днр» НОМЕР_2 , на автомобіль Mitsubishi Pagero; договір «Сберегательного счета» СБЕРБАНК віл 10.12.2021; реквізити банку для грошових переказі у російській національній валюті; адресна справка № 034-000135 від 18.08.2021; записна книга Notebook, із зображенням метелика; записна книга Axent, із зеленого кольору;
20.07.2023 вищевказані вилучені в ході огляду місця події речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчим доведено, що вищевказані речі та предмети, що були вилучені під час огляду місця події, мають ознаки зазначені у п. 1 ч. 2 ст.167 КПК України, а саме засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також є об`єктом проведення відповідних експертиз, під час яких планується отримати додаткові докази, щодо причетності особи до скоєння кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч. 7 ст. 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів.
Арешт вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на вилучені 20.07.2023 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , наступні речі та документи: мобільний телефон Samsung Galaxy A 72 s/n НОМЕР_1 , без сім карти, USB- носій інформації Hi-Rali 32 Gb, USB- носій інформації Transcend 4 Gb, USB- носій інформації TG 4 Gb, тимчасовий реєстраційний талон т.о. «днр» НОМЕР_2 , на автомобіль Mitsubishi Pagero, договір «Сберегательного счета» СБЕРБАНК віл 10.12.2021, реквізити банку для грошових переказі у російській національній валюті, адресна справка № 034-000135 від 18.08.2021, записна книга Notebook, із зображенням метелика, записна книга Axent, із зеленого кольору.
Виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_10 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1