Справа № 447/112/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/322/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Львові

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 08 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08 березня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 14.12.2022р. близько 08:30 год. достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, що встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який неодноразово продовжувався, знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «Рукавичка» ТОВ ТВК «Львівхолод», що за адресою м. Новий Розділ, пр. Шевченка 3, Львівської області, керуючись прямим умислом на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажу алкогольних напоїв настоянку «Медовуха Гречана», об`ємом - 0.2 л, вмістом спирту 40 %, вартістю 32,94 грн. та каву мелену Dallmayr Prodomo 500 г, 100% Арабіка, вартістю 281,76 грн., завдавши майнової шкоди ТОВ ТВК «Львівхолод» на суму 314 грн. 70коп.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями вчинив повторно в умовах воєнного стану таємне викрадення майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

На цей вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить призначити йому більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Вказує, що вчинив злочин на 320 грн., у чому повністю розкаюється. Покликається на наявність у нього обставин, зокрема смерті дружини.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 не прибув та про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою від 23.05.2023 року, а отже у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

При апеляційному розгляді справи прокурор заперечив апеляційні вимоги обвинуваченого, з огляду на безпідставність таких, та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції вирок суду у цій частині не переглядається.

Перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо призначеного йому покарання, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Відповідно до санкції ч.4 ст.185 КК України за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції у повній мірі враховано усі обставини, передбачені ст.65 КК України.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання місцевим судом враховано, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується як тяжкий злочин, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 14.05.2020р., його вік та сімейний стан, формальну характеристику за місцем проживання, те, що він не перебуває на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, офіційно не працює, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також, судом враховано дані досудової доповіді органу пробації, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_6 оцінюються як високі. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 22-26).

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст.185 КК України у мінімальному розмірі, встановленому у санкції інкримінованого йому злочину, у повній мірі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, такі висновки місцевого суду з урахуванням обставин цього кримінального провадження відповідають принципам законності, індивідуалізації та справедливості призначення покарання.

При апеляційному розгляді не встановлено підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України більш м`якого покарання ніж призначено місцевим судом.

Також колегія суддів переконана у тому, що у даному кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 інституту звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Таким чином апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає, оскільки не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, зокрема у частині призначеного обвинуваченому покарання.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність чи порушень вимог кримінального процесуального закону, що мало б наслідком скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 08 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: