Справа№751/6045/23
Провадження №1-кс/751/1465/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

захисника - ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , у порядку ст. 303 КПК України

ВСТАНОВИВ :

Захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернулася до суду із скаргою про скасування постанови слідчої у кримінальному провадженні - старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 від 13.07.2023 року про відмову у проведенні слідчих (процесуальних) дій, зобов`язати розглянути клопотання захисту , в порядку ст. 220 КПК України, про витребування документів від 10.07.2023 року, з урахуванням доводів, викладених у клопотанні та висновках суду.

Скарга обґрунтована тим, що 27.06.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, а саме: в перевищенні службових повноважень військовою службовою особою, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до повідомлення про підозру від 27 червня 2023 року, в межах вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 , 09.03.2023 року, близько 14 години, перебуваючи на території ТОВ «Земля і Воля», як начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовою службовою особою, в умовах воєнного стану, поза межами затвердженого «Зведений наряд ТОВ «Земля і Воля» з оголошенням мобілізації чи одержанні часткового наряду начальника відділу поставити визначені транспортні засоби в пункти та в строки, зазначені у наряді» № 16/2/61/4 від 25.01.2022 року, за відсутності законних на те підстав, здійснив примусове вилучення для потреб Збройних Сил України автомобілів, які до зведеного наряду не входили.

У зв`язку з перевищенням службових повноважень, під час виконання функціональних обов`язків, ОСОБА_5 , як начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовою службовою особою, в умовах воєнного стану, порушуючи вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, «Положення про військово-транспортний обов`язок» затвердженого постановою КМУ № 1921 від 28 грудня 2000 року, також вимоги ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», затвердженого постановою КМУ № 154 від 23.02.2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.04.2022 року, здійснив складання актів приймання-передачі, транспортних засобів для залучення їх під час мобілізації та про повернення після оголошення демобілізації, а саме: акту № 24 від 09.03.2022 року про прийом-передачу транспортних засобів, чим спричинив істотну шкоду ТОВ «Земля і Воля» на загальну суму 2 759 896 гривень 24 копійок.

Таким чином, на переконання органу досудового розслідування, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в умисному перевищенні військовою службовою особою повноважень, тобто вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав та повноважень, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Захист звертає увагу, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 426-1 України, за своїм складом є матеріальним, тобто передбачає, що суспільно-небезпечні наслідки, як обов`язковий елемент об`єктивної сторони, перебувають безпосередньо у причинно-наслідковому зв`язку з діями особи, якій висунуто обвинувачення, при цьому такий зв`язок має бути реальним і безпосереднім.

Законотворцем встановлений правовий механізм отримання компенсації та повернення примусово вилученого майна для потреб Збройних Сил України для використання в умовах правового режиму воєнного стану.

Зокрема, у разі якщо після скасування правового режиму воєнного стану майно збереглося - таке майно повертається власнику, або здійснюється наступна повна компенсація.

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено право колишнього власника повернути майно чи отримати грошову компенсацію після скасування правового режиму воєнного стану, що в свою чергу: (1) виключає заподіяння будь-якої шкоди охоронюваним законом інтересам комерційним підприємствам, (2) відсутність будь-яких порушень прав підприємства та (3) передчасність для формування висновків про заподіяння шкоди до дати скасування правового режиму воєнного стану.

Одночасно, захист усвідомлює, що вказане не перешкодить прокурору безпідставно скерувати цю справу до суду, заздалегідь очевидної відсутності заподіяної шкоди правам та охоронюваним інтересам комерційної структури.

10.07.2023 року стороною захисту слідчому у кримінальному провадженні подано клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України про витребування документів аргументоване та мотивоване наступним.

Відповідно до Наказу Головнокомандувача Збройних сил України від 13.03.2022 № 84 «Про визначення районів ведення бойових дій», у період часу з 24.02.2022 по 12.03.2022 Чернігівська область визначена районом ведення бойових дій.

Відповідно до Наказу Головнокомандувача Збройних сил України від 01.04.2022 № 102 «Про визначення районів ведення бойових дій», у період часу з 13.03.2022 по 31.03.2022 Чернігівська область визначена районом ведення воєнних (бойових) дій.

На думку захисту, з повідомленої підозри вбачаються суперечливі дані щодо фактичних обставин, що відбулися за участі підозрюваного на території ТОВ «Земля і Воля» та безпідставне посилання на правові норми, що регулюють ведення військового обліку транспортних засобів і техніки в особливий період.

У зв`язку з цим, першочергово, для інкримінації ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України або ж закриття кримінального провадження, органу досудового розслідування необхідно з`ясувати які бойові розпорядження були покладені у виконання підполковнику (станом на 04.04.2023 року - майору) ОСОБА_5 , у період з 24.02.2022 року по 04.04.2022 року, задля забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванню збройної агресії Російської Федерації.

Тому, захист просив: витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ): 1) бойові накази (попередні бойові розпорядження); 2) бойові розпорядження (в ході бою), за період із 24.02.2022 року по 04.04.2022 року, в частині, яка стосується підполковника (станом на 04.04.2023 року - майора) ОСОБА_5 , що підтверджує його безпосередню участь у бойових діях забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванню збройної агресії та виконання бойових розпоряджень.

Встановлення вказаних обставин, дає підстави стороні захисту, щонайменше, скористатися правом на оскарження повідомленої підозри та її скасування, як безпідставної.

Разом з тим, 14.07.2023 року стороною захисту було отримано постанову слідчої про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000057.

Відмовляючи у витребуванні доказів, слідча вказала, що витребування з ІНФОРМАЦІЯ_4 бойових наказів та бойових розпоряджень, не є необхідним, так як дані документи не відносяться до документів підтвердження або спростування вини підозрюваного ОСОБА_5 та призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування, що і так є обмеженими, а дане клопотання сторони захисту, на думку слідства, безпосередньо спрямовано на безпідставне затягування строків досудового розслідування.

У свою чергу, ухвалюючи оскаржуване рішення, слідча у постанові навела загальні, не логічні та упередженні твердження, що виявляються в небажанні виявити ті обставини, що виправдовують підозрюваного з метою прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Захист зауважує, що клопотання подане на 4-й день після укладення договору із підзахисним та на 13-й день після повідомлення про підозру ОСОБА_5 ( з порушенням права на захист ), без жодних зволікань та з належним обґрунтуванням.

Зазначає, що самого лише посилання на загальні твердження про те, що витребування з ІНФОРМАЦІЯ_4 бойових наказів та бойових розпоряджень, не є необхідним так як дані документи не відносяться до документів підтвердження або спростування вини підозрюваного ОСОБА_5 є замало, для визнання постанови вмотивованою.

До того ж, без дослідження слідчою змісту бойових наказів та бойових розпоряджень (в період воєнного стану), викладене твердження про неспроможність таких документів підтвердити або спростувати вину підозрюваного ОСОБА_5 є заздалегідь необґрунтованим.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, слідча у постанові не навела достатніх та переконливих мотивів, що дали підстави стверджувати про відсутність підстав для задоволення клопотання захисту про витребування документів від 10 липня 2023 року.

Дії слідчої не відповідають вимогам ст. 9 КПК щодо дотримання принципу законності, повноти і об`єктивності з`ясування усіх обставин справи.

У судовому засіданні захисник вимоги скарги підтримала. Додатково пояснила, що слідчою при винесенні постанови про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, порушені вимоги ст. 110 КПК України щодо мотивувальної частини постанови, яка має містити мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування, натомість постанова не відповідає вимогам ст. 9 КПК України та містить упереджене ставлення слідчої. На запит захисника до ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання бойових наказів та бойових розпоряджень, відповіді на час розгляду скарги не отримано. Але, сторона захисту має право і в порядку ст. 220 КПК України витребувати такі документи. Крім того, вилучені у ТОВ «Земля і Воля» транспортні засоби, у кількості 18 автомобілів, стоять на обліку у ЗСУ. Крім того, положення постанови КМ України № 1921 від 28 грудня 2000 року регулюють відносини в особливий період, а у державі воєнний стан.

Слідча у судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги. Пояснила, що у клопотанні не зазначено, які саме обставини захисник хоче витребуваними документами підтвердити чи спростувати підозру. Підозрюваним ОСОБА_5 не складено ні акт добровільної передачі автомобілів, ні акт примусового вилучення.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0000057 від 19.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

27.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, а саме: в перевищенні службових повноважень військовою службовою особою, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду, вчиненому в умовах воєнного стану.

06.07.2023 року захисником ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 слідчому у кримінальному провадженні подано клопотання у порядку, передбаченому ст.220 КПК України про витребування документів, а саме: витребування у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ): 1) бойові накази (попередні бойові розпорядження); 2) бойові розпорядження (в ході бою) за період з 24.02.2022 р. по 04.04.2022 р. в частині, яка стосується підполковника (станом на 04.04.2023 р. - майора) ОСОБА_5 , що підтверджує його безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванню збройної агресії) та виконання бойових розпоряджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Частина 1 статті 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Зміст процесуального рішення слідчого, прокурора у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам статті 110 КПК України.

Проте, відмовляючи у задоволенні вимог клопотання, слідча в порушення п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, належним чином не мотивувала підстави такої відмови, та не спростовувала підстав для задоволення клопотання, на які посилалась адвокат.

Підставами для відмови у задоволенні клопотання слідча зазначила : «Витребування з ІНФОРМАЦІЯ_4 бойових наказів та бойових розпоряджень, не є необхідним, так як дані документи не відносяться до документів підтвердження або спростування вини підозрюваного ОСОБА_5 та призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування, що і так є обмеженими, а дане клопотання сторони захисту, на думку слідства, безпосередньо спрямовано на безпідставне затягування строків досудового розслідування».

За таких обставин, доводи скарги про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а постанова слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 від 13.07.2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000057 від 19.04.2022 - скасуванню.

Також, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, суд зобов`язує слідчого у вказаному кримінальному провадженні розглянути клопотання захисника ОСОБА_3 від 10.07.2023 року, поданого у порядку ст. 220 КПК України, про витребування документів.

Керуючись статтями 110, 220, 303-307, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , у порядку ст. 303 КПК України - задовольнити .

Скасувати постанову слідчої у кримінальному провадженні - старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 від 13.07.2023 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 10.07.2023 року, поданого у порядку ст. 220 КПК України, про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000057 від 19.04.2022 року розглянути клопотання захисника ОСОБА_3 від 10.07.2023 року, поданого у порядку ст. 220 КПК України, про витребування документів, та повідомити особу, яка його подала про результати розгляду.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий cуддя ОСОБА_1