Сарненський районний суд
Справа № 572/530/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сарни клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №кс-572/932/23 0000120) щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, уродженця смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, водія зенітно-кулеметного відділення зенітно ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України у кримінальному провадженні № 0000120.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 приблизно о 17 год. 25 хв.

08 лютого 2023 року, перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, знаходячись у будинку, який розміщений по вул. Солов`їна у

с. Обірки Сарненського району Рівненської області, під час спільного відпочинку із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою демонстрування перед ОСОБА_9 належної йому однозарядної пружинно-поршневої пневматичної гвинтівки «HATSAN MOD 125 MAGNUM» із заводським номером НОМЕР_2 , внаслідок своєї злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій для життя ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг їх передбачити, не переконавшись в тому, що вказана гвинтівка є незарядженою, не вжив заходів щодо перевірки наявності кулі у даній гвинтівці, після чого натиснув на спусковий гачок пневматичної гвинтівки «HATSAN MOD 125 MAGNUM» із заводським номером НОМЕР_2 , що призвело до пострілу, внаслідок чого ОСОБА_9 , який на відстані приблизно до 1-1,5 метри знаходився обличчям впритул до ОСОБА_5 , було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: одного сліпого проникаючого кульового поранення передньої поверхні грудної клітки (в проєкції грудини), з наскрізним ушкодженням останньої, з проходженням раневого каналу через: шкіру, підшкірну клітківку, тіло грудної кістки, серцеву сорочку, з продовженням раневого каналу через передню стінку правого шлуночка серця (наскрізно), ділянку артеріального конусу серця, міжшлуночкову перетинку, порожнину лівого шлуночка серця, з його сліпим закінченням в ендокардіальній частині зовнішньої стінки лівого шлуночка серця, що у своєму, доволі короткому післятравматичному перебігу, зумовило гостру масивну кровотечу в порожнину серцевої сорочки (гемоперикард), травматичний (кардіальний) шок, зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функцій центральної нервової системи, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент його заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, протиправні дії ОСОБА_5 , які виразилися у вбивстві ОСОБА_9 , вчиненому через необережність, стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України.

09.08.2023 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Прокурором в межах даного кримінального провадження в порядку ст.176 КПК України заявлено клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурором зазначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, підозрюваний ОСОБА_5 являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , особовий склад якої відряджається до східних областей України, де постійно ведуться бойові дії, тому якщо не обрати зазначений запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 , підозрюваний у разі отримання наказу зобов`язаний одразу вибути до місця служби, яке йому буде визначено, що унеможливить виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема щодо його прибуття за першим викликом до слідчого, прокурора та/або суду.

Водночас, на неодноразові виклики ОСОБА_5 через командування військової частини НОМЕР_1 з приводу забезпечення його участі у слідчих та процесуальних діях по даному кримінальному провадженні, останні відмовили виконувати законні вимоги слідчого та прокурора, одночасно повідомивши, що у разі виходу підрозділу, у якому проходить службу ОСОБА_5 , із зони виконання бойових завдань, командування частини зобов`язується забезпечити явку останнього до органу досудового розслідування. Однак, цього зроблено не було.

Вказане підтверджує факт вчинення ризику перешкоджання у кримінальному провадженні іншим чином. У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 не з`являється до органу досудового розслідування, даний факт не дає можливості прийняти остаточне рішення у кримінальному провадженні та завершити досудове розслідування у розумні строки, а тому з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно застосувати до нього запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор під час розгляду клопотання вказав на наявність ризиків, які є підставою для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що не перешкоджав і не перешкоджатиме у розслідуванні даного кримінального правопорушення, просив обрати до нього запобіжний захід більш м`який, а саме особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_11 заперечив проти клопотання про обрання запобіжного заходу, посилаючись на ті обставини, що прокурором не доведено наявність підстав передбачених ст.177 КПК України, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала у кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, проживає однією сім`єю з дружиною та малолітньою дочкою, характеризується як по місцю проживання та і по місцю проходження військової служби позитивно, є особою , яка постраждала від аварії на ЧАЕС, приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави на території Донецької області. ОСОБА_5 не перешкоджав і не буде в подальшому перешкоджати всіх обставин кримінального правопорушення, про що свідчить, що він одразу давав правдиві покази, вчиняв дії, щоб врятувати потерпілого, повністю компенсував заподіяну шкоду рідним загиблого і продовжує надавати їм матеріальну допомогу. Просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Із досліджених судом матеріалів кримінального провадження № 0000120 вбачається, що ОСОБА_5 дійсно обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

На підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , особовий склад якої відряджається до східних областей України , що унеможливить виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема щодо його прибуття за першим викликом до слідчого, прокурора та/або суду з приводу забезпечення його участі у слідчих та процесуальних діях по даному кримінальному провадженні .

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вирішуючи питання можливості застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу, судом враховано, що суду не надано доказів перешкоджання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Як встановлено в судовому засіданні, особисто ОСОБА_5 повідомлення про виклик до слідчих органів не вручались, виклики ОСОБА_5 були лише через командування військової частини, що не може свідчити, що останній ухиляється від явки до слідчих органів.

Крім цього, судом враховано, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, проживає з дружиною та малолітньою дитиною. По місцю фактичного проживання та проходження військової служби підозрюваний характеризується позитивно , відшкодував шкоду потерпілій стороні повністю, про що свідчить розписка ОСОБА_12 .

Отже, суд вважає недоведеними ризики, вказані прокурором в обґрунтування необхідності обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Однак, одночасно судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, внаслідок його дій настала смерть ОСОБА_9 , вчинив злочин перебуваючи в алкогольному та наркотичному сп`янінні.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, аніж запропоновано прокурором у виді цілодобового домашнього арешту, який повною мірою забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків по явці до слідчого та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання.

При цьому з урахуванням строків досудового розслідування та проведених слідчих дій, тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 слід визнати те, що застосування такого запобіжного заходу не є надмірним на даний час, та відповідає принципу співмірності.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців визначені обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №кс-572/932/23 0000120) щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України задоволити частково.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000120 про обвинувачення за ч.1 ст.119 КК України, запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на нього обов`язки :

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора;

- не відлучатись із населеного пункту по місцю проживання без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, але не довше, аніж на 60 діб, тобто, до 09 жовтня 2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Рівненську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя