Справа № 460/2650/15-к
Провадження №1-кп/944/10/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів в режимі відеоконференції з ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» об`єднане кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 24.07.2015 та за №0000846 від 02.07.2015 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, з неповною середньою освітою, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с.Скнилів Пустомитівського району Львівської області, який зареєстрований в АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , який не працює, з середньо-технічною освітою, розлученого, працюючого в ТОВ «Ефе Бетон» на посаді помічника машиніста автобетононасоса, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 04 червня 2015 року, приблизно о 02:00 годині, маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, через огорожу проник у господарство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в АДРЕСА_3 , та із піднавісу, який був пристосований під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав 24 рулони підложної фольги вартістю 437 гривень, на загальну суму 10488 гривень, які належать на праві власності ОСОБА_7 , після чого із викраденим майном втік.

Крім цього, 09 червня 2015 року, приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_5 , маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, діючи повторно, через огорожу проник у господарство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в АДРЕСА_3 , та із піднавісу, який був пристосований під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав 22 рулони підложної фольги вартістю 437 гривень, на суму 9614 гривень; 18 труб d- 110/1000мм. по ціні 56 гривень 64 коп., на суму 1019 гривень 52 коп., а всього викрав майна на загальну суму 10633 гривень 52 коп., яке належать на праві власності ОСОБА_7 , після чого із викраденим майном втік.

Також, 13 червня 2015 року, приблизно о 02:00 годині, ОСОБА_5 , маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, діючи повторно, через огорожу проникли у господарство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в АДРЕСА_3 , та із піднавісу, яке було пристосоване під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав 15 рулонів підложної фольги вартістю 437 гривень на загальну суму 6555 гривень, які належать на праві власності ОСОБА_7 , після чого із викраденим майном втік.

Крім цього, 16 червня 2015 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_5 , за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, діючи повторно, через огорожу проникли у господарство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в АДРЕСА_3 , та із піднавісу, який був пристосований під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали 23 рулони фольги підложної вартістю 437 гривень на загальну суму 10051 гривень, які належать на праві власності ОСОБА_7 , після чого із викраденим майном втекли.

Також, 27 червня 2015 року, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_5 , за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, діючи повторно, через огорожу проникли у господарство ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 , та із піднавісу, який був пристосований під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали 33 рулони підложної фольги вартістю 437 гривень на загальну суму 14421 гривень, 2 труби 110/1000 по ціні 56,64 гривень на загальну суму 113,28 гривень, 40 шт. «АРМ» труби 11OV315 по ціні 28,29 на суму 1131,60 гривень. 100 шт. труби у вигляді трійника -32/32/45 по ціні 11,65 гривень на суму 1165 гривень. 100 шт. труби - муфти 50 по ціні 35,33 гривень на суму 3533 гривень, 40 шт. труби - Вавін» 50/1000 по ціні 37,95 гривень на суму 1518 гривень, 30 шт. труби 50/315-19,20 гривень на суму 576 гривень, 30 шт. труби 50/500 по ціні 23,04 гривень на суму 691,20 гривень, 40 шт. труби у вигляді колін 50/45 по ціні 22,40 на суму 896 гривень, а всього викрали майна на загальну суму 24045,08 гривень, яке належить на праві власності ОСОБА_7 , після чого із викраденим майном втекли.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 16 червня 2015 року, приблизно о 23.00 годині, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_5 , маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, через огорожу проникли у господарство ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 , та із піднавісу, який був пристосований під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали 23 рулони фольги підложної вартістю 437 гривень на загальну суму 10051 гривень, яка належить на праві власності ОСОБА_7 , після чого із викраденим майном втекли.

Також, 27 червня 2015 року, приблизно о 01.00 годині, ОСОБА_6 , за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_5 , маючи намір на крадіжку чужого майна та особистого збагачення, через огорожу проникли у господарство ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 , та із піднавісу, який був пристосований під сховище для зберігання майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали 33 рулони підложної фольги вартістю 437 гривень на загальну суму 14421 гривень, 2 труби 110М000 по ціні 56,64 гривень на загальну суму 113,28 гривень, 40 шт. «АРМ» труби 110/315 по ціні 28,29 на суму 1131.60 гривень, 100 шт. труби у вигляді трійника - 32/32/45 по ціні 11,65 гривень на суму 1165 гривень, 100 шт. труби - муфти 50 по ціні 35,33 гривень на суму 3533 гривень, 40 шт. труби « Вавін» 50/1000 по ціні 37,95 гривень на суму 1518 гривень. 30 шт. труби 50/315-19,20 гривень на суму 576 гривень, 30 шт. труби 50/500 по ціні 23.04 гривень на суму 691.20 гривень, 40 шт. труби у вигляді колін 50/45 по ціні 22,40 на суму 896 гривень, які належать на праві власності ОСОБА_7 , на загальну суму 24045,08 гривень, після чого із викраденим майном втекти.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. Також суду пояснив, що з вартістю викраденого погоджується, вказав, що шкоду відшкодував потерпілому частково, а саме 16000,0 грн. Просив суд його суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 після роз`яснення суті обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив,що вони разом з товаришем викрали з господарства ОСОБА_7 будівельні матеріали, які згодом ОСОБА_5 реалізував на ринку «Південний». Шкоду потерпілому відшкодував. В скоєному кається. Просив не позбавляти його волі.

22.06.2017 ОСОБА_7 подав до суду цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь, матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій в розмірі 27676, 52 грн. Також просив стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій в розмірі 34096,08 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000, 00 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання 26.06.2023 не з`явився, однак 02.05.2023 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що до обвинуваченого ОСОБА_8 претензій нема, водночас уточнив вимоги цивільного позову в частині стягнення шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 - просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 27000,0 грн матеріальної шкоди та моральну шкоду 5000,0 грн. Окрім цього в судовому засіданні 06.06.2023 свої вимоги усно уточнив просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 27000 гривень матеріальної шкоди та моральну шкоду 5000,0 грн., та вказав, що відмовляєть від позовних виог в частині стягнення завданої шкоди ОСОБА_8 , щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності потерпілого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальних актах, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор та захисник також не оспорюють фактичних обставин, при яких вчинено вказані вище кримінальні правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальних актах, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор також не оспорює фактичних обставин, при яких вчинено вказані вище кримінальні правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях обвинувачених, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують обвинувачених.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані із проникненням у інше приміщення.

Крім цього, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані із проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлені.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , відтак суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статі за якою кваліфіковано вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Разом з цим, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта №825 від 05.11.2015 у період інкримінованих дій психічним захворюванням чи недоумством не страждав, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статі за якою кваліфіковано вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, а саме: - вироком Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2016 року за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки;

- вироком Городоцького районного суду Львівської області від 30.05.2018 року за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 3 місяці із конфіскацією майна;

-вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.03.2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 02.06.2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

- та востаннє вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2021 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 02.06.2021 року, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 3 (три) місяці із конфіскацією майна.

Зважаючи, що злочини за цим вироком вчинені ОСОБА_5 у червні 2015 року, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за попереднім вироком (Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2021) за правилами ч. 4 ст.70 КК України.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та на переконання суду відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції Закону № 838-VIII ОСОБА_5 слід зарахувати в строк відбування покарання наступні періоди попереднього ув`язнення: тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею на стадії досудового розслідування з 07.08.2015 до 13.11.2015 та перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 25.06.2019 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Що стосується цивільного позову заявленого потерпілим ОСОБА_7 , то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 82 ч.1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже заявлений потерпілим розмір матеріальної шкоди підлягає до стягнення з обвинуваченого у повному обсязі.

Також, відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї, чи близьких родичів (п.2 ч.2 ст.23 ЦК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру та обсягу страждань потерпілого, враховує ступінь тяжкості вимушених змін у його житті, час та зусилля, необхідні для звернень до правоохоронних органів. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що обвинувачений не заперечував заявлений розмір моральної шкоди, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого заявлений розмір моральної шкоди.

Так, уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в частині стягнення з ОСОБА_5 збитків слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 27000 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,0 грн на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.100, 124, 368, 370, 371, 373-375 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.185 КК України 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2021, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 3 (три) місяці із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з з 06.01.2018, тобто з початку відбування покарання за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2021.

Зарахувати в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 07.08.2015 до 13.11.2015 та період з 25.06.2019 по дату набрання вироком законної сили з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а також частково відбуте покарання за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2021.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 від 22.06.2017 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 27000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази:

DVD-диск з записом відеоспостереження у кримінальному провадженні №0000962- залишити при матеріалах кримінального провадження,

DVD-диск з записом відеоспостереження у кримінальному провадженні №0000846- залишити при матеріалах кримінального провадження,

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1