Справа № 308/9910/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: підозрюваного ОСОБА_5 ,

та його захисниці, адвокатки ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/94/23, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2023 року, задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор) у кримінальному провадженні за №0000396, внесеному 31.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та продовжено відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 17.04.2023 включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 13 лютого 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся прокурор з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Прокурор у клопотанні також зазначає, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 31.07.2022 ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано, та 31.07.2022 йому висунута підозра, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Також прокурор у клопотанні зазначає, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі доведеності його вини та з метою ухилення від кримінальної відповідальності; існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; також наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_8 підозрюється. Окрім цього, прокурор зазначає, що встановлені судовим рішення вищевказані ризики не зменшились, не відпали і продовжують існувати. З огляду на наведене прокурор вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, у разі доведення вини ОСОБА_5 , йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке ймовірно було вчинено обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, настала смерть потерпілого, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. Також слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілу ОСОБА_14 з метою дачі, зміни показань на його користь, адже після ознайомлення з матеріалами клопотання в порядку ст. 290 КПК України обвинуваченому стали відомі їх анкетні дані, що створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких. В ухвалі також зазначається, що встановлені судовим рішення вищевказані ризики не зменшились, не відпали і продовжують існувати Крім того, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , слідчий суддя взяв до уваги й інші обставини зокрема те, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців, у тому числі малолітніх/неповнолітніх дітей не має, доказів наявності у власності обвинуваченого нерухомого майна стороною захисту не надано, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки підозрюваного за місцем реєстрації та проживання. Наявність у обвинуваченого зареєстрованого місця проживання, співмешканки, яка не є його законною дружиною, та обставина, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не можуть бути визнані обставинами, які гарантуватимуть його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду. З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного і визнав за необхідне продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2023 року включно.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено 19 грудня 2022 року, відтак 20 грудня 2022 року вказане кримінальне провадження направлено до місцевого суду де розглядається, у зв`язку з чим розгляд слідчим суддею клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним. Вважає, що прокурор не довів існування хоча б одного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається у клопотанні, тому слідчий суддя фактично не мав підстав для задоволення вказаного клопотання. Адвокатка ОСОБА_6 також зазначає, що слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 183 КПК України, не визначив її підзахисному заставу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою повернути прокурору клопотання як направлене незаконно слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового провадження: підозрюваного ОСОБА_5 , та його захисниці, адвокатки ОСОБА_6 , які підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора, береться до уваги, що прокурор належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги і те, що у день судового розгляду 05.04.2023, від прокурора ОСОБА_15 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Ужгородською окружною прокуратурою.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_16 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого відомості про кримінальне провадження за №0000396 внесено до ЄРДР 31.07.2022 (а. с. 9); постановою про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 31.07.2022 (а. с 10, 11); рапортом помічника чергового відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_17 (а. с. 13); протоколами огляду місця події від 31.07.2022 (а. с. 17- 24); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 31 липня 2022 року (а. с. 25 28) та іншими матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до матеріалів клопотання, на підставі яких 31.07.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_5 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінальних правопорушень.

Доводи апелянтки про те, що клопотання органу досудового розслідування не містить жодних належних доказів, які б свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено 19 грудня 2022 року, відтак 20 грудня 2022 року вказане кримінальне провадження направлено до місцевого суду, де розглядається, у зв`язку з чим розгляд слідчим суддею клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним, апеляційний суд констатує, що такі жодним чином не впливають на законність та обґрунтованість висновків слідчого судді.

Так, з оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що 20.12.2022 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст.121 КК України скероване до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області і перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Продовження слідчим суддею запобіжного заходу в разі скерування обвинувального акту до суду, і до проведення підготовчого судового засідання регламентується ч. 6 ст. 199 КПК України, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт, перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення слідчим суддею перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням слідчого судді в розгляд кримінального провадження судом, встановленим законом.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею правильно враховано перебування обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке ймовірно було вчинено підозрюваним у стані алкогольного сп`яніння, настала смерть потерпілого, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, характер та фактичні обставини, за яких такі мали місце, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, яке віднесено до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від строк від семи до десяти років), та даними про особу підозрюваного ( ОСОБА_5 є особою молодого віку, з задовільним станом здоров`я, офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений, утриманців, у тому числі малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, доказів наявності у власності обвинуваченого нерухомого майна стороною захисту не надано, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки підозрюваного за місцем реєстрації та проживання), повністю підтверджують доведеність передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, встановлених слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а саме: переховування підозрюваного від суду; незаконного впливу на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на потерпілу ОСОБА_14 з метою дачі, зміни показань на його користь, оскільки після ознайомлення з матеріалами клопотання у порядку ст. 290 КПК України ОСОБА_5 стали відомі анкетні дані останніх, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів відхиляє.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків органом досудового розслідування не доведений і слідчим у клопотанні не наведено жодних обставин, які б свідчили, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися чи не відпали, а також не доведено, що при обранні ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не буде забезпечена його належна процесуальна поведінка. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що сторона захисту не посилається на те, які саме надані нею докази, безумовно свідчать про те, що визнані доведеними передбачені ст. 177 КПК України ризики відпали або істотно зменшились.

Як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження щодо ОСОБА_5 строку тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що у підозрюваного є зареєстроване місце проживання, він має цивільну дружину, раніше не судимий, позаяк такі, на переконання колегії суддів, не можуть бути визнані обставинами, які гарантуватимуть належну процесуальну поведінку підозрюваного під час судового розгляду. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у підтвердження цих доводів не надано будь-яких доказів.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано продовжено щодо ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 17.04.2023 включно.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею ОСОБА_5 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, колегія суддів вважає, що, постановляючи судове рішення про продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки інкримінованим ОСОБА_5 кримінально-караним діянням спричинено загибель людини - потерпілого ОСОБА_18 .

Крім того, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 унеможливлює утримання його під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо ОСОБА_5 і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, однак, обставини, за яких скоєно діяння у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора, продовживши строк тримання ОСОБА_5 під вартою без визначення застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту, не посилається.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні за №0000396, внесеному 31.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та продовжено відносно ОСОБА_5 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 17.04.2023 включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: