Провадження №1-кп/523/834/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.07.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 19.07.2022р. та №0000692 від 17.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні дитину 2005 року народження, працюючого слюсарем, маючого на утриманні мати інваліда 2-групи, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п.1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п.2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, чи холодної зброї, здійснюється на підставі передбачених Законом дозволів.

Так, ОСОБА_6 незважаючи на вимоги нормативних актів, у невстановлені судом час та місці, без передбаченого законом дозволу, придбав саморобний однозарядний пістолет, придатний до проведення пострілів способом роздільного спорядження (з використанням шумових (холостих) патронів калібру 9мм Р.А.К. та картечі діаметром 5,9мм), після чого, він усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став зберігати вищевказаний придбаний ним пістолет за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .

19.07.2022р., приблизно з 17год. 33хв. по 18год. 16хв., працівниками поліції проведено обшук за місцем вищевказаного проживання ОСОБА_7 , під час якого, виявлено та вилучено пістолет, який є гладкоствольною вогнепальною зброєю, є однозарядним, виготовленим саморобним способом та придатним до проведення пострілів способом роздільного спорядження (з використанням шумових (холостих) патронів калібру 9мм Р.А.К. та картечі діаметром 5,9мм), який ОСОБА_7 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_7 переслідуючи злочинний умисел, направлений на порушення режиму обігу вогнепальної зброї, а саме порушення вимог додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п.1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п.2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, згідно яких зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, чи холодної зброї, здійснюється на підставі передбачених Законом дозволів, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 незважаючи на вимоги вищевказаних нормативних актів, будучи обізнаним про те, що відносно нього 18.08.2022р. направлено обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеса за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та у невстановлені судом час та місці, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав шляхом знахідки пістолет спрощеної конструкції калібру - 5,6 мм (.22 LR), що належить до категорії нестандартної саморобної, короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї, придатної до проведення пострілів, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переніс, вищевказаний пістолет до комірчини, розташованої на 9-поверху будинку АДРЕСА_2 , де став зберігати без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 17.08.2022, в період часу з 12год. 14хв. по 12год. 24хв., працівниками поліції проведено огляд відповідно до ч.3 ст.233 КПК України (який в подальшому судом визнаний правомірним) вищевказаної комірчини, яка належить ОСОБА_5 , під час якого, виявлено та вилучено пістолет спрощеної конструкції калібру - 5,6 мм (.22 LR), що належить до категорії нестандартної саморобної, короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї, придатної для проведення пострілів, який він зберігав без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальних актах обвинуваченнях, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, враховуючи, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_7 , який відповідно до ст.89 КК України є особою не маючої судимості, вчинив умисні, кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, маючого на утримані дитину 2005 року народження та мати-інваліда 2-групи, працюючого слюсарем, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом з матір`ю.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_7 , який відповідно до ст.89 КК України є особою не маючої судимості, вчинив умисні, кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, маючого на утримані дитину 2005 року народження та мати-інваліда 2-групи, працюючого слюсарем, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом з матір`ю, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.1 ст.263 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: пістолет із набоями всередині; 3 патрони калібру 9мм Р.А.; арбалет та стріли у кількості 5 одиниць - знищити; 3 піротехнічних гніту та жорсткий диск; 2 гранати для страйкболу - знищити; болгарку, ножиці по металу, струбцину, свердло - повернути за належністю ОСОБА_5 ; шліфувальний станок, станок прес для металу, фрезерний пристрій - вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1510,24грн., 566,34грн., 755,12грн., 1132,68грн., 1132,68грн., 1510,24грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1