Справа №760/4175/22 1-кп/760/345/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №000251 від 02.02.2022 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

02.02.2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи разом з ОСОБА_8 та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою в кафе за адресою: м.Київ, вул.Ползунова, 2-А, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 та запропонували йому вжити разом спиртні напої.

В подальшому, після розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу кафе, що по вул.Ползунова, 2-А, в м. Києві, вступили у злочинну змову з метою відкритого викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, приблизно об 11:00 год. 02.02.2022 року, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою, попередньо розподіливши між собою ролі, підійшли зі спини до ОСОБА_9 , який розмовляв по своєму мобільному телефону, та нанесли йому тілесні ушкодження в область потилиці, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою почали наносити удари ОСОБА_9 в область тіла та голови, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, з метою збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою відкрито викрали в ОСОБА_9 мобільний телефон марки Huawei, вартістю 1800 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», яка матеріальної цінності не становить, сумку чорного кольору, вартістю 300 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3000 гривень, джинси у кількості дві пари, загальною вартістю 300 гривень кожні, куртка чорного кольору, вартістю 400 грн., светр білого кольору, вартістю 200 грн.

Відкрито викравши вищевказане чуже майно, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та невстановленою особою з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 6300 гривень.

Під час судового розгляду було з`ясовано, що учасники судового провадження, зокрема обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорють фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та встановлені судом, обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю.

Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 повідомлявся про дату, час і місце судових засідань у даному кримінальному провадженні в порядку, визначеному КПК України, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілого.

У зв`язку з цим та відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що вдень, 02.02.2022 року, він, знаходячись у м.Києві, заздалегідь домовившись з ОСОБА_8 та ще з однією особою, побачили потерпілого ОСОБА_9 , який розмовляв по своєму мобільному телефону, та нанесли йому декілька ударів у голову, а після того як він впав, - удари по тілу та голові, після чого відкрито викрали майно потерпілого.

Також зазначив, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому.

На підставі вищенаведеного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а також доходить висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доведена повністю.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття обвинувачених ОСОБА_6 .

Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнано вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-психіатра, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, неофіційно працює, має неповнолітню дитину на утриманні, надає матеріальну допомогу Збройним Силам України.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, серед іншого, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, суд на підставі ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.2, 63, 65-67, 75, 186 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 122, 124, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: диск із відеозаписом із системи відеоспостереження «Безпечне місто» - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1