Справа № 466/5085/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/560/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

встановила:

на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 23 липня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 156, ч.ч.3, 4, 5 ст. 301, ч.1 ст. 301-1 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - з 29 травня 2023 року до 27 липня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави - відмовлено.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід є занадто суворим.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при прийняття рішення не враховано особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характер вчинених правопорушень і належним чином не досліджено наданих стороною обвинувачення доказів, щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Акцентує, що обвинувачений ОСОБА_6 інвалід ІІ групи, до кримінальної відповідальності не притягався, працює, має постійне місце проживання, одружений і на його утриманні малолітня дитина.

Зазначає про неконкретність обвинувачення і бездоказовість обставин злочинів, що інкримінуються ОСОБА_6 в частині порушення статевої свободи та статевої недоторканості шляхом розпусних дій сексуального характеру.

Наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 не володіє значними коштами чи соціальними зв`язками, які б давали йому можливість ухилятися від судового розгляду, крім цього, обвинуваченим не було вчинено дій, щодо отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів чи для активізації цього процесу або ж купівлі квитків до іншої країни.

Також, звертає увагу, що стороною обвинувачення зібрано матеріали для підтримання пред`явленого обвинувачення, а відтак, ОСОБА_6 жодним чином не може знищити, приховати та спотворити вилучені докази і не має наміру впливати на потерпілу, свідків, експертів у кримінальному провадженні.

Крім цього, покликається на те, що стороною обвинувачення жодним чином не підтверджена і не доведена реальність замаху на вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.

Акцентує, на відсутності законодавчої заборони щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Вважає, що матеріалами клопотання про обрання запобіжного заходу у вигді тримання під вартою не доведено належними та допустимими доказами вчинення злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника - адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та виступ представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні, які також слугували підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились.

Отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, з огляду на пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень проти волі, честі та гідності неповнолітньої особи, користуючись її безпорадним станом із застосуванням фізичного та психологічного насильства, санкція статті яких передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, а відтак, є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною актуальність вищезазначених ризиків та приходить до висновку, що протиправна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 і надалі має свій раціональний зміст та високий ступінь імовірності, а тому, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і застави, розмір якої, у відповідності до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначено в оскаржуваному рішенні, з огляду на вчинення обвинуваченим злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Передчасними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині оцінки доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

Покликання апелянта про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та утриманців, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити останньому запобіжний захід.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4