Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/242/23
провадження № 1-і/650/2/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року смт Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, без певного місця проживання, раніше неодноразово судимого: 05 вересня 2008 року Новоазовським районним судом Донецької області за частиною третьою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 23 травня 2013 року Київським районним судом м. Донецька за частиною третьою статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням 3 роки; 06 березня 2015 року Волноваським районним судом Донецької області за частиною третьою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Донецька та призначено покарання у виді 4 років та 1 місяця позбавлення волі. 19 жовтня 2018 року звільнений з ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» по відбуттю строку покарання, на даний час утримується під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор»,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та третьою статті 185, частиною другою статті 15, частиною другою статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Чаплинського районного суду Херсонської області перебували матеріали кримінального провадження № 0000294 від 19.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами другою та третьою статті 185, частиною другою статті 15, частиною другою статті 185 КК України.

06 липня 2023 року до Великоолександрівського районного суду Херсонської області надійшло клопотання прокурора Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, та просила суд його задовольнити.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років. Окрім того ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, у тому числі до покарання у виді позбавлення волі, ніяких корисних висновків для себе не зробив, надану йому можливість виправитися не використав, в подальшому регулярно вчиняв та через досить незначний проміжок часу після засудження аналогічні тяжкі злочини проти власності. Таким чином існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також ОСОБА_4 може перешкоджати розгляду даного кримінального провадження, оскільки веде бродячий спосіб життя, є особою без визначеного місця проживання, стійких соціальних зв`язків не має, відсутні стабільні джерела доходів тому існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, пояснивши, що відносно нього слід обрати інший запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою у м. Херсоні де він колись жив два тижні та може там проживати з дозволу його знайомого, який є волонтером.

Суд, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це робиться з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Враховуються, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Також, суд враховує наявність дійсної необхідності захисту суспільних інтересів, яка, незважаючи на презумпцію невинуватості, має переважне значення порівняно з вимогою поваги до особистої свободи відповідно до ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній не має міцних соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, може повторити протиправну поведінку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Однак, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що на думку суду, є підставою для продовження останньому саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано та не зазначено про існування таких доказів. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 суд на теперішній час не встановив.

Таким чином, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченому під вартою, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, з урахуванням ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, та приходить до висновку про необхідність продовження відносно останнього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,331,350,372 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2022 року в сумі 49620 грн, строком на 60 діб, тобто до 09 вересня 2023 року, включно.

Копію ухвали направити прокурору та обвинуваченому в Державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак, може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів, відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 395 КПК України.

Повний текст ухвали буде складено 12 липня 2023 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1