Справа № 712/6416/23
Провадження № 1-кс/712/2999/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не заміжній, позбавленій батьківських прав, не працюючій, депутатом не являється, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 24.11.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з встановленням іспитового строку 1 рік. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 10.11.2015 звільнення від відбуття покарання з встановленням іспитовим строку скасовано та направлено для відбування покарання;

вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 27.07.2017 за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 71, 72 КК України, призначено статочне покарання у вигляді 1 року та 6 місяців позбавлення волі;

вироком Володарського районного суду Київської області від 27.09.2017 за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 1 рік та 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, призначено статочне покарання у вигляді 1 року та 9 місяців позбавлення волі;

вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2017 за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 1 рік та 9 місяців. На підставі ст. 71 КК України, призначено статочне покарання у вигляді 1 року та 10 місяців позбавлення волі;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2018 за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 71 КК України, призначено статочне покарання у вигляді 2 роки та 2 місяці позбавлення волі;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2018 за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 71 КК України, призначено статочне покарання у вигляді 2 роки та 2 місяці позбавлення волі. Звільнена від відбуття покарання на підставі п. в, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з встановленням іспитового строку 2 роки;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Клопотання мотивується тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000739 від 05.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, будучи особою без визначеного роду занять, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, 24.05.2023 близько 14 год. 34 хв., перебуваючи в приміщенні сімейно - розважального комплексу «Fly Kids», що знаходиться у ТРЦ «Дніпро-Плаза», який розташований за адресою: вул. Припортова, 34 м. Черкаси, шляхом обману адміністратора вказаного сімейно - розважального комплексу ОСОБА_6 , видаючи себе за замовника святкування та представившись ОСОБА_7 , повідомила останній недостовірну інформацію про намір скасування замовлення на святкування, яке було заброньовано на 27.05.2023 та повернення грошових коштів залишених в якості авансового платежу, у зв`язку із раптовою зміною сімейних обставин, після чого ОСОБА_6 будучи введеною в оману передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2 000 грн. (дві тисячі гривень), залишенні клієнтом в якості авансового платежу, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, будучи особою без визначеного роду занять, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, 25.05.2023 близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Meblisto», який розташований за адресою: б-р. Шевченка, 352, м. Черкаси шляхом обману продавця вказаного магазину ОСОБА_8 , видаючи себе за доньку замовника товару та назвавши прізвище ОСОБА_7 , повідомила останній недостовірну інформацію про намір скасування замовлення на доставку товару, яке було зарезервовано на 27.05.2023 та повернення грошових коштів залишених в якості авансового платежу, у зв`язку із раптовою зміною сімейних обставин, після чого ОСОБА_8 будучи введеною в оману передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2 000 грн. (дві тисячі гривень), залишенні клієнтом в якості авансового платежу, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, будучи особою без визначеного роду занять, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, 24.05.2023 близько 12 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Хінкальна», яке розташоване за адресою: б-р. Шевченка, 258, м. Черкаси, шляхом обману адміністратора вказаного кафе ОСОБА_9 , видаючи себе за замовника святкування та представившись ОСОБА_10 , повідомила останній недостовірну інформацію про намір скасування замовлення на святкування, яке було заброньовано на 27.05.2023 та повернення грошових коштів залишених в якості авансового платежу, у зв`язку із раптовою зміною сімейних обставин, після чого ОСОБА_9 будучи введеною в оману передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2 000 грн. (дві тисячі гривень), залишенні клієнтом в якості авансового платежу, чим спричинила ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, 26.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування установлено, що в рамках кримінального провадження № 0001499 досудове розслідування у якому здійснювалось слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2023 № 357/3622/23 та ухвали Київського апеляційного суду від 25.04.2023 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 31.05.2023.

За результатами здійснення досудового розслідування до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скеровано обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

Однак, обвинувачена ОСОБА_5 не виконала покладені на неї ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2023 № 357/3622/23 та ухвалою Київського апеляційного суду від 25.04.2023 обов`язки, залишивши місце проживання та не з`явившись у підготовче судове засідання.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023 № 357/5054/23, ОСОБА_5 оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання обвинуваченої х метою приводу.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , в разі не обрання їй запобіжного заходу усвідомлюючи те, що вона підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, а також усвідомлюючи, що нею не виконанні покладені на неї ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2023 № 357/3622/23 та ухвалою Київського апеляційного суду від 25.04.2023 обов`язки, а також те, що вона перебуває в розшуку, остання матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що остання, не має власного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, а також наявність в неї судимостей, за злочини проти власності, а тому може вчинити злочини повторно.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість органом досудового розслідування не встановлено можливості застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_5 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також відсутні відомості про те, майновий та сімейний стан підозрюваної дає їй можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних у даному клопотанні ризиків.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, а також те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні.

Відповідно до частини 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З клопотання вбачається, що із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, наведені у ньому ризики, як мета обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є такими, що виправдовують його застосування.

Зокрема, ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , в разі не обрання їй запобіжного заходу усвідомлюючи те, що вона підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, а також усвідомлюючи, що нею не виконанні покладені на неї ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2023 № 357/3622/23 та ухвалою Київського апеляційного суду від 25.04.2023 обов`язки, а також те, що вона перебуває в розшуку, остання матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваною ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що остання, не має власного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, а також наявність в неї судимостей, за злочини проти власності, а тому може вчинити злочини повторно.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», видано Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Відтак, залишаючись без запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрювана ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності матиме змогу залишити місце свого проживання та поїхати на непідконтрольну Україні територію.

Підозрювана не працює, не має постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, за місцем реєстрації не проживає, потсійно змінєю місце проживання, а тому вказане може спонукати її до вчинення нових кримінальних правопорушень проти власності.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, на даний час існують, передбачені ст. 177 КПК України ризики, оскільки з урахуванням в сукупності обставин відповідно до ст. 178 КПК України: ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, не працююча, у зв`язку з чим у сукупності суворістю можливого покарання дає підстави дійти висновку про наявність ризику ухилення від органів досудового розслідування, прокуратури чи суду.

Наявність міцних соціальних зв`язків, які б утримували ОСОБА_5 в м. Черкаси, не виявлена, тому в разі не обрання їй запобіжного заходу остання усвідомлюючи те, що вона підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти, остання матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Посилання підозрюваної на те, що з нею проживає малолітня дитина, слідчий суддя також не може взяти до уваги, оскільки заочним рішенням від 31 березня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області , остання позбавлена батьківських прав. В рішенні суду встановлено, що дитина проживає з батьком, який і ініціював дане питання.

Крім того, підозрювана позбавлена батьківських прав ще двох неповнолітніх дітей, відповідно до рішень судів.

Ураховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжувати злочинну діяльність, захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за необхідне застосувати щодо останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Жоден менш обтяжливий запобіжний захід у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, враховуючи поведінку підозрюваного, не дозволить мінімізувати вищевказані ризики, особливо на такому етапі досудового розслідування, який потребує проведення значної кількості слідчо-розшукових дій.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статі.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи норму статті 182 КПК України, суд приходить до висновку визначити розмір застави підозрюваній ОСОБА_5 , 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачає п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196, 197, 206 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджено прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 26 серпня 2023 року, включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 27.06.2023 року.

Визначити розмір застави 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 53680 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Для утримання підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до слідчого ізолятора м. Черкаси.

Виконання ухвали покласти на Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваній після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1