Справа № 184/1890/22
Номер провадження 1-кп/184/130/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000307 від 26.09.2022 року за обвинуваченням:

¦ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южно-Сахалінськ, Сахалінської області, громадянки України, не заміжньої, пенсіонерки, має вищу освіту, дітей на утриманні не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченої - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан.

26.09.2022 о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 прийшла до магазину «Аврора», який розташований за адресою: вул. Г.України, 5 в м. Покров Дніпропетровської області. 26.09.2022 о 15:06 ОСОБА_3 перебуваючи в зазначеному магазині побачила на полиці мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SМ- А415FРDSN» (Galaxy А41), 64GВ належний ОСОБА_6 , де у неї виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

В цей же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в торгівельному залі магазину «Аврора», розташованому за адресою вул. Г.України, 5 в м. Покров Дніпропетровської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненою, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SМ- А415FРDSN» (Galaxy А41), 64 GВ, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-22/30377-ТВ від 29.09.2022 складає 4500 гривень, належний ОСОБА_6 ..

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла та розпорядилася викраденим на власний розсуд спричинивши ОСОБА_6 збиток на загальну суму 4500 гривень 00 копійок.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачена та захисник підтримали клопотання про розгляд справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань не надала.

Відповідно до ст. 325 КПК України, суд заслухавши думку учасників судового провадження, щодо можливості з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілої, які вважали за можливе проведення судового розгляду за її відсутності, суд вирішив, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В ході судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в межах оголошеного обвинувального акту визнала повністю, підтвердила фактичні обставини скоєння злочину та пояснила, що дійсно 26.09.2022 року вона пішла до магазину «Аврора», який розташований за адресою вул. Г.України, 5, точного часу не пам`ятає, де хотіла придбати деякі товари для дому. В магазині вона зупинилась біля полиці, піднявши очі вона побачила телефон, спочатку вона думала, що товар який продається, але була здивована відсутністю цінника на ньому. Коли вона натиснула на телефон, він показував час та виявився працюючим і вирішила його залишити собі. Не далеко від неї знаходилась працівник магазину, яка викладала товари на полицю. Вона озирнулась, нікого поряд не було, ніхто не шукав телефон. Підійшовши до каси вона розрахувалась за товари та поклала до кишені знайдений мобільний телефон. Після чого вийшла з магазину та пішла у своїх справах Телефон декілька раз дзвонив, але вона не відповідала бо не знає як ним користуватися. Коли повернулася додому знайдений телефон вона поклала на полицю. Після обіду до неї додому прийшли працівники поліції, знайдений телефон вона добровільно їм віддала. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить висновку про те, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена повністю.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, згідно із ст.12 КК України є тяжким, особу винної, пенсіонерка, не заміжня, на утриманні малолітніх дітей немає, раніше не судима. Згідно довідки Підприємства ТОВ «Універсал-Сервіс 94» скарг та заяв на неправомірні дії ОСОБА_3 не надходило. На диспансерному обліку у лікарів фтизіатра, психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою КП «ЦМЛ ПМР ДО».

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру, ставлення обвинуваченої ОСОБА_3 до вчиненого, її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують їй покарання, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини та статті 185 КК України, за якою кваліфіковано її дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів засудженою.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, особу винної, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, що не буде суперечити загальним засадам призначення покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходить з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 01 (один) рік.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, згідно висновок експерта №СЕ-19/104-22/30377-ТВ від 29.09.2022, які складають 755 гривень 12 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SМ- А415FРDSN» (Galaxy А41), 64 GВ - після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_6 ;

-оптичний диск з відеозаписом з магазину «Аврора», який розташований по вул. Г.України, 5 м. Покров Дніпропетровської області від 26.09.2022 року - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1