Номер провадження: 11-сс/813/848/23
Справа № 522/8384/23 1-кс/522/2593/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участі:

секретаря судового

засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000336 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2023 року застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 червня 2023 року з визначеним розміром застави у сумі 214720 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2023 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною покидати житло в нічний час в період з 22:00 по 06:00 год.

Вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та підлягає скасуванню.

Під час розгляду клопотання в суді першої інстанції підозрюваний ОСОБА_8 підтвердив визнання своєї вини в повному обсязі, щиро розкаявся та надавав покази щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Твердження прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України гуртуються на припущеннях та жодним чином не підтвердженні клопотанням та доданими до нього матеріалами.

Підозрюваний ОСОБА_8 під час допиту заявив слідчому, що немає наміру незаконно впливати на потерпілого, свідків, переховуватись від органів досудового розслідування чи перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню та повідомив, що має намір вжити заходів щодо відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Одна лише тяжкість покарання у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, народився на території України у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають його батьки. У м. Одесі підозрюваний навчається на денній формі навчання та фактично проживає у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_8 являється курсантом 112 навчальної групи другого навчального курсу факультету підготовки спеціалістів Десантно-штурмових військ та морської піхоти Військової академії м. Одеса, має військове звання молодший сержант та фактично проходить військову службу, на момент обрання йому запобіжного заходу він не був звільнений з військової служби чи навчання, а також не був позбавлений військового звання.

Підозрюваний знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами.

ОСОБА_8 раніше не судимий та стосовно нього відсутні повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень чи застосування будь яких інших запобіжних заходів.

Розмір майнової шкоди не відноситься до великих та особливо великих розмірів та не відноситься до шкоди, що є істотною для потерпілого, крім того підозрюваний має намір вжити заходів щодо добровільного відшкодування завданого збитку потерпілому.

Визначений розмір застави слідчим суддею є непомірним для підозрюваного, який є курсантом вищого навчального закладу і крім грошового забезпечення не має інших видів доходу.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною покидати житло в нічний час, щоб надати змогу підозрюваному вдень навчатись та виконувати обов`язки курсанта-військовослужбовця вищого навчального закладу, а також відшкодувати збитки потерпілому.

Позиції учасників судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З матеріалів провадження вбачається, що 28.04.2023 року до ЄРДР за №0000336 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

28.04.2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України-відкрите викрадення чужого майна( грабіж) поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Як видно із повідомлення про підозру , молодший сержант ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він в умовах воєнного стану, набувши з 16.07.2021 року статусу військовослужбовця в порушення Присяги, 27 квітня 2023 року приблизно о 22:00 год. , разом із молодшим сержантом ОСОБА_9 перебуваючи поруч із пересувною кав`ярнею (на базі автомобілю), яка знаходиться біля бювету за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, буд. 11ю, який знаходиться на території дендропарку «Парк Перемоги» за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 14, помітили біля вказаної кав`ярні ОСОБА_10 , який у той час закривав її та вирішили відкрито заволодіти наявним у ОСОБА_10 майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел та діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, завідомо знаючи, що на території України діє воєнний стан, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, одночасно почали наносити удари руками і ногами в область голови та тулуба ОСОБА_10 , внаслідок чого останній впав на землю, тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В свою чергу, ОСОБА_8 , користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_10 внаслідок зазначених дій був позбавлений можливості чинити опір проти заволодіння його майном, шляхом ривку, з лівого карману куртки ОСОБА_10 витяг належний потерпілому мобільний телефон «IPhone 7» в корпусі чорного кольору, орієнтовною вартістю 10000 грн., таким чином відкрито заволодів майном, належним ОСОБА_10 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в апеляційній скарзі захисником під сумнів не ставиться.

Вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, виходив із того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК , за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі та врахував відомості, що характеризують підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_8 не одружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків на утриманні не має, зареєстрований у м. Львові Львівської області.

Слідчий суддя зазначив, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілого та свідків з метою примусити їх відмовитись від дачі свідчень та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 177 КПК України, а саме ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання доцільності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178, 183 КПК які регламентують застосування запобіжного заходу.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Посилання адвоката в апеляційній скарзі на недоведеність та відсутність заявлених слідчим ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України , апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані та звертає увагу на наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК доведені та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод підозрюваного.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Сукупність відомостей про особу підозрюваного та наявні у нього соціальні зв`язки, які не можна визнати достатніми для того, щоб гарантувати стримуючу дію не дають підстави погодитися із доводами апеляційної скарги про недоведеність існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження перебуває на початковій стадії зібрання доказів, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про вірогідність існування ризику незаконного впливу на потерпілого , свідків.

Посилання апеляційної скарги на надання підозрюваним наразі показів щодо обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та сприяння його розкриттю , не свідчить про зменшення зазначених ризиків на цій стадії досудового розслідування, завданням якого є повне і об`єктивне встановлення обставин кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що існування ризиків має бути встановлено лише шляхом надання слідчим доручення в порядку ст. 40, 41 КПК , запитів чи шляхом допиту свідків не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 на більш м`який у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час, як про те просить апелянт.

Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, зокрема наявність батьків, які проживають у іншому населеному пункті, відомості про місце його навчання та проживання у м. Одесі в гуртожитку підлягають врахуванню як обставини , що свідчать про наявність у підозрюваного певного рівня соціальних зв`язків , разом із тим ці обставини не можна визнати достатніми для того , щоб зробити висновок що вони є стримуючими факторами, які би спростували існування ризику можливого вчинення підозрюваним спроб ухилення від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілого, свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності із застосуванням до потерпілого насильства.

За місцем проходження служби у Військовій академії ОСОБА_8 характеризується наразі негативно.

Пояснення захисника під час апеляційного розгляду не підтверджують , що батьки підозрюваного мають вплив на його поведінку .

Позитивні характеристики за попереднім місцем навчання не переконують у тому , що вони є достатніми для того, щоб спрогнозувати та гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Не свідчить про нівелювання встановлених слідчим суддею ризиків і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, на час обрання запобіжного заходу він є курсантом Військової академії і знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів.

Посилання захисника як на одну із підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на розмір заподіяної інкримінованим злочином шкоди та висловлення підозрюваним наміру на його відшкодування , слід відхилити, оскільки розмір заподіяної злочином шкоди не є вирішальним та підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, визначеними ст. 178 КПК. А висловлення наміру в майбутньому відшкодувати заподіяну шкоду не свідчить про нівелювання встановлених ризиків.

Аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, які були і предметом оцінки слідчого судді, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання у разі доведеності винуватості та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, скоєння іншого кримінального правопорушення, ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також сукупність відомостей про особу підозрюваного , колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді , що прокурором доведено те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Отже твердження апеляційної скарги про те , що слідчий суддя без належних для того підстав застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою через недоведеність існування визначених ч.1 ст. 177 КПК ризиків, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Частково заслуговують на увагу доводи захисника про те, що при визначенні розміру застави слідчий суддя не у повній мірі врахував обставини , передбачені ч.4 ст. 182 КПК .

Слідчий суддя , як видно дійшов висновку , що при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 може бути застосований альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн.

Але мотивів та обставин, які були враховані при визначені застави саме у такому розмірі слідчий суддя не навів.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 186 КК України , яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строку від 7 до 10 років.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2) ч.5 ст.182 КПК України максимальний розмір застави для особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений в сумі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя не навів мотиви , з яких він визначив заставу у максимальному розмірі, передбаченому для особи , що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто у повній мірі не виконав вимоги ч. 4 ст. 182 КПК, не вмотивував своє рішення в цій частині, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, проте розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

При визначенні розміру застави встановлені ризики, обставини та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, який вчинено із застосуванням насильства, слід враховувати у сукупності з відомостями про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має певні соціальні зв`язки та його майновий стан , зважаючи на те, що він перебуває на навчанні у Військовій академії та знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 вказав на те, що отримує стипендію у розмірі 700 грн.

Враховуючи ці обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів, вочевидь свідчить про неможливість підозрюваного виконати умови альтернативного запобіжного заходу у такому розмірі.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 необхідно визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн.

На думку колегії суддів такий розмір застави визначений з урахуванням відомостей про особу підозрюваного , його майнового стану, інших обставин, пердбачених ст. 178 КПК та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника, підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді з підстав визначених ч.1 ст. 412, п.3 ч1. ст. 409 , ч. 3 ст. 407 КПК підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали , якою слід частково задовольнити клопотання слідчого .

Керуючись ст. 182, 183, 194, 196, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.06.2023 року, включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_11 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою з утримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 26.06.2023 року, включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 грн.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд, Код

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 17.05.2023 року заставна сума за ОСОБА_8 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти та покласти на нього строком до 26.06.2023 року, включно, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місце навчання, роботи;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Застава внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4