Справа № 930/172/22
Провадження №11-кп/801/725/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 9 червня 2023 року, якою запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження прокурором у ньому ОСОБА_6 було заявлено клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, яке мотивоване тим, що ОСОБА_7 належним чином не виконує свої обов`язки, визначені ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 16.02.2023, зокрема, у судове засідання 08.06.2023 не з`явився, документів, що підтверджують поважність причин його неявки до суду не надав, впливає на свідків у кримінальному провадженні.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 9 червня 2023 року змінив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відсутні порушення процесуальних обов`язків обвинуваченим, 08.06.2023 ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою лікарні та виписаний 09.06.2023, також не підтверджено впливу обвинуваченого на свідків у кримінальному провадженні. ОСОБА_7 має постійне житло, міцні соціальні зв`язки, сім`ю, дружина є інвалідом третьої групи, неповнолітніх дітей, не має судимостей, офіційно працював машиністом міні екскаватора.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; а згідно ч. 2 цієї ж норми підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, суд має враховувати вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Отже, з наведених норм колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції розглядав клопотання прокурора у межах своїх повноважень з урахуванням чинного законодавства.

Крім цього судом було враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, уникав судового розгляду кримінального провадження, не з`являвся в судові засідання, тобто переховувався від суду, порушував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи захисника про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою через те, що відсутні порушення процесуальних обов`язків обвинуваченим, спростовані ухвалою суду першої інстанції.

Так, довідка КНП «Немирівська міська лікарня» про те, що ОСОБА_7 06.06.2023 знаходився у цьому медичному закладі на стаціонарному лікуванні судом взята до уваги, проте піддано сумніву неможливість обвинуваченого в силу його діагнозу тимчасово залишити цей заклад для прибуття в судове засідання до суду, який знаходиться на відстані 100 метрів від даної лікарні. Подана захисником заява про відкладення судового розгляду 08.06.2023 у зв`язку з перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні була надіслана до суду із запізненням, як і довідка про хворобу обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі доказів та обставин, які були надані стороною обвинувачення у клопотанні про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на триманні під вартою, дійшов вірного висновку, що саме запобіжний захід у виді триманні під вартою забезпечить належну поведінку обвинуваченого та зможе запобігти ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Порушень вимог КПК України, які могли би стати підставою для скасування ухвали суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 9 червня 2023 року, якою запобіжний захід відносно ОСОБА_7 змінено з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4