Справа № 603/432/23
Провадження № 1-кп/603/51/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000204 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2023 року,

про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Залісся Монастириського району Тернопільської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, не одружену, пенсіонерку, не судиму

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4

потерпілої не з`явилася

представника потерпілої не з`явився

прокурора ОСОБА_5

та провівши судове засідання зазначеного кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

В період дії воєнного стану, 04.07.2023 року у ОСОБА_3 , обізнаної про факт дії на території України воєнного стану, під час перебування на пасовищі, поблизу річки Коропець у с.Велеснів Монастириської ТГ Чортківського району Тернопільської області виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів у сумі 2 600 гривень, які належать ОСОБА_6 , жительці с.Велеснів Монастириської ТГ Чортківського району Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 тоді ж і там же, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою збагачення, побачила на земельному покритті сумку білого кольору, та в повній мірі розуміючи, що сумка та речі, які знаходились у ній втрачені їх власником, водночас фактично не вийшли із володіння власника, а опинилися у неналежному, але відомому йому місці, підійшла до вказаної сумки білого кольору, підняла її із земельного покриття та відкривши її побачила грошові кошти у сумі 2 600 гривень, які ОСОБА_3 витягнула із даної сумки та поклала у кишеню своїх штанів, після чого покинула місце вчинення злочину, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися викраденими грошовими коштами, внаслідок чого завдала ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2600 грн 00 коп.

Отже, ОСОБА_3 вчинила злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

08.08.2023 року між начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_5 з одного боку та отримавши в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України згоду потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди з однієї сторони, та підозрюваною у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_3 , за участі захисника - ОСОБА_4 , з іншого боку укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_8 не заперечували щодо укладення даної угоди між підозрюваною ОСОБА_3 , та прокурором про визнання винуватості, надавши відповідно до абз. 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України згоду на укладення вказаної угоди.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_5 , підозрювана ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваної ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Окрім цього, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України - звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, зазначивши, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості при цьому врахувавши добровільне відшкодування ОСОБА_3 шкоди завданої нею потерпілій ОСОБА_6 внаслідок незаконного викрадення грошових коштів, які належать потерпілій.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, просить затвердити угоду про визнання винуватості від 08.08.2023 року і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися проте подали клопотання про розгляд справи без їх участі та вказали, що будь-яких претензій до ОСОБА_3 на мають та просять затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

За змістом угоди, яку було надано до суду, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, а саме ст. 472 КПК України, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме обвинувачену ОСОБА_3 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , також узгоджене покарання за скоєний злочин.

Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання за скоєні злочини у виді позбавлення волі відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Крім того, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає положенням кримінального закону.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної 08.08.2023 року угоди про визнання винуватості та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Завдана кримінальним правопорушенням потерпілій матеріальна шкода на суму 2600 грн 00 коп відшкодована в повному обсязі.

В даному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна (ухвала Бучацького районного суду про арешт майна №595/1249/23 від 10.07.2023 року).

Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 129 Конституції України, п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.08.2023 року в кримінальному провадженні №0000204, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08.08.2023 року покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 10.07.2023 року (ухвала №595/1249/23) скасувати.

Речові докази:

-Безпровідні навушники в чорному футлярі;

-Електронна сигарета;

-Павербанк марки «Premium DESING»;

-Грошові кошти у сумі 2600 грн, а саме чотири купюри номіналом по «500» та три купюри номіналом по «200», які згідно ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області передані слідчому СВ відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1