УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

дослідивши в приміщені суду клопотання ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про незаконне затримання та взяття під варту, подане в порядку ст.206 КПК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва 11.09.2023 надійшло клопотання (вх. №80098/23-вх. ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про незаконне затримання та взяття під варту, подане в порядку ст.206 КПК України.

Вказане клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 07.09.2023 скасовано ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14.08.2023 та задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою на шістдесят днів, до 12.10.2023 включно. Водночас дана ухвала не містить рішення про взяття ОСОБА_3 під варту в залі суду, яке є обов`язковим як спосіб виконання останньої. Разом з тим, 07.09.2023 ОСОБА_3 був затриманий без рішення суду працівниками конвойної служби в приміщенні Київського апеляційного суду та взятий під варту, та продовжує утримуватись в ДУ "Київський слідчий ізолятор" МЮУ. Таким чином, на думку сторони захисту, позбавлення свободи ОСОБА_3 07.09.2023 є свавільним та незаконним діянням, що слугувало підставою для звернення до слідчого судді в порядку ст.206 КПК України.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 12.09.2023 клопотання розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення тощо) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено або забезпечено проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наведені вище положення статті 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті. Така правова позиція щодо застосування статті 206 КПК України висвітлена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17.

При цьому, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру вважати, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

За наслідками вивчення скарги адвоката ОСОБА_2 , якадіє в інтересах ОСОБА_3 , поданої в порядку ст.206 КПК України на незаконне позбавлення свободи останнього, та доданих до неї матеріалів, не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру вважати, що останній утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення особи свободи.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Ухвала апеляційного суду набрала законної сили з моменту її оголошення, тому не потребує беззаперечної вказівки про взяття обвинуваченого під варту в залі суду.

Таким чином на даний час слідчий суддя не вбачає підстав для доставки обвинуваченого ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи.

Відтак, у відповідності до зазначених приписів кримінального процесуального закону наявне відповідна законна підстава, відповідно якої обвинувачений утримується під вартою.

Враховуючи, що стороною захисту не надано відповідних доказів, які б свідчили про незаконність тримання обвинуваченого під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , що подана у порядку ст. 206 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 206, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

постановив:

У доставці до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи ОСОБА_3 , - відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про незаконне затримання та взяття під варту, подане в порядку ст.206 КПК України, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1