Справа № 626/2465/23
Провадження № 1-кс/626/1045/2023
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2023 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 підозрюваного - ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000836 від 19.08.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інвалідом не являється, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше відповідно до ст. 89 КК України не засуджений, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.5, ч.2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.08.2023 року до суду надійшло вищевказане клопотання із якого слідує таке.

В провадженні СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000836 від 19.08.2023 відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 знаходячись в с. Леб`яже, Красноградського району, Харківської області точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи всупереч положенням п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, не маючи відповідних дозволів органів Міністерства внутрішніх справ України, в порушення п. 9 Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992; п.2.3.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, незаконно придбав один споряджений корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати «РГД-5» із один уніфікованим підривником (запалом ручної гранати типу «УЗРГМ-2» та які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну наступальну осколкову гранати «РГД-5», один споряджений корпус бойової ручної протипіхотної оборонної гранати «Ф-1» із один уніфікованим підривником (запалом ручної гранати типу «УЗРГМ» та які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну протипіхотну оборонну гранату «Ф 1». Отримавши зазначені гранати, ОСОБА_4 переніс до свого житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав для особистих потреб.

Окрім цього, ОСОБА_4 19.08.2023 близько 20:00 години перебуваючи біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де під час спілкуванні зі своєю сестрою ОСОБА_4 у нього раптово виник конфлікт з останньою по факту того, що він зловживає спиртними напоями і те, що він веде антисоціальний спосіб життя. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_4 виник прямий умисел, на позбавлення життя своєї сестри ОСОБА_4 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме шляхом підривання своєї сестри гранатою.

Далі, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , виразивши погрози життю своїй сестрі ОСОБА_4 , повернувся до власного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де взяв бойову наступальну осколкову гранату РГД-5 та один споряджений корпус бойової ручної протипіхотної оборонної гранати «Ф-1» із один уніфікованим підривником (запалом ручної гранати типу «УЗРГМ» та які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну протипіхотну оборонну гранату «Ф 1», та з вказаними бойовими припасами одразу пішов до домоволодіння сестри ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 , повернувшись до місця проживання сестри ОСОБА_4 , яка в цей час знаходилась за подвір`ям житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , продовжив конфлікт та висловлюючи погрози життю потерпілої ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя своєї сестри ОСОБА_4 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, до кінця, привів бойову наступальну осколкову гранату РГД -5 у бойовий стан, а саме висмикнув кільце бойової чеки та з метою вбивства ОСОБА_4 , будучи заздалегідь обізнаний у можливості доведення свого злочинного умислу до кінця внаслідок вибуху такої гранати, підійшов до своєї сестри ОСОБА_4 та закинув приведену у бойову готовність гранату РГД-5 за комірець одягнутого на потерпілу ОСОБА_4 халату в районі грудної клітини та відійшов від потерпілої на безпечну відстань.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя своєї сестри ОСОБА_4 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, до кінця, однак злочин не було не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як потерпіла ОСОБА_4 дістала вказану гранату з-під одягу та відкинула до її детонації на безпечну для себе відстань, де в подальшому вказана граната РГД-5 вибухнула.

20.08.2023 о 09 год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.08.2023 о 16 год. 05 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України:

Обгрунтованість підозри підтверджуються: протоколами огляду місця події, допитами потерпілої та свідків.

Також слідчий зазначає, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення .

Запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку та забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний просили застосувати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту..

При цьому ОСОБА_4 пояснив, що убивати сестру не хотів, думав, що граната була учбова.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши додані до клопотання докази, вважає за можливе його задовольнити з таких підстав.

В силу ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаного злочину.

Так, обгрунтованість підозри підтверджується доказами на які послався слідчий у своєму клопотанні та які досліджені під час судового засідання, а саме фактичними даними, які містяться в протоколах огляду місця події від 19.08.2023 та 20.08.2023, протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 , протоколах допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Слідчий суддя вважає обгрунтованим посилання сторони обвинувачення, що підозрюваний може:

1)Незаконно впливати на потерпілу, свідків по кримінальному провадженню. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що потерпіла та свідки вказаного злочину є його близькими родичами та знайомими.

2)Вчинити інше кримінальне правопорушення, так як у підозрюваного недостатньо міцні соціальні зв`язки, так як він сім`ї не має, не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

3)Перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, так як за вчинення злочину за ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України передбачена відповідальність від 10 до 15 років позбавлення волі і підозрюваний може ухилятися від явки до слідчого , суду.

Відтак , слідчий суддя приходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим ризикам на які послався слідчий у своєму клопотанні.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчий суддя керується рішеннями ЕСПЛ.

Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням фактичних обставин провадження, а саме того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб в цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя не визначає розмір застави, так як ОСОБА_4 підозрюється щодо вчинення закінченого замаху на умисне вбивство.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 18 жовтня 2023 року до 09:40 годин без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя