Провадження № 1-в/127/456/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2020,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)»: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2020.

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 відбув 2/3 строку призначеного покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці за період відбування покарання довів виправлення. Під час відбування покарання навчався у комунальному закладі «Вінницький ліцей № 9» та здобув повну загальну середню освіту.

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 клопотання підтримав, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно, працевлаштований в установі, а тому просив суд клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 клопотання установи підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_3 має 5 заохочень, наявні дисциплінарні стягнення на разі є погашеними, а тому вважає, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання установи, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 неодноразово судимий, на виробництві в установі відбування покарання працевлаштований не був, залучався до робіт із благоустрою установи, однак, це є обов`язком всіх засуджених, що не може свідчити, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд клопотання у його відсутність.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)».

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній відбув 2/3 строку покарання 25.05.2023, за час відбування покарання в установі за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 5 разів заохочувався адміністрацією установи, непогашених стягнень немає.

Крім того, засуджений ОСОБА_3 на профілактичних обліках не перебуває, виконавчих листів про стягнення боргу в установі не має, стосунки з кримінально налаштованими особами не підтримує, виявляє активне бажання працювати, володіє достатніми професійними навичками. Залучається до робіт із благоустрою території установи, роботи виконує вчасно та у повному обсязі. Підтримує соціально-корисні зв`язки із дружиною. Приймає активну участь у заходах соціально-виховного характеру.

Також, суд враховує висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_3 , з якого вбачається, що за результатами проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення на засудженого ОСОБА_3 , останній складає середній рівень ризику.

Отже, у суду немає відомостей, що ставлять під сумнів висновок комісії, установи, яка прийняла позитивне рішення про можливість застосування до засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи те, що останній за час відбування покарання здобув повну загальну середню освіту, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а отже подання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2020 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2020, з невідбутою частиною призначеного покарання 1 рік, 7 місяців, 10 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: