У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: заявника ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/438/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 серпня 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Львів, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою від 11.08.2023 на бездіяльність посадових осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львів, у якій просив слідчого суддю: «внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 364, 365 і 366 КК України по заяві про злочин від 07 червня 2023 року ОСОБА_5 », обґрунтовуючи тим, що 07.06.2023 скаржник звертався до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, яку скеровував шляхом поштового надсилання. За інформацією про відстеження поштового відправлення заяву скаржника ТУ ДБР у м. Львові отримало 12.06.2023. Однак станом на 23.06.2023 жодних відомостей до ЄРДР за його заявою не внесено. Вказане, на переконання скаржника, свідчить про бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, та є підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вчинені, на думку ОСОБА_5 , кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 серпня 2023 року відмовлено повністю у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львів, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на незаконність прийнятого слідчим суддею рішення, просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати уповноважених осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Львів внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заслухавши суддю-доповідача, поясненна заявника ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у визначений КПК України строк передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Крім того, у висновку, зробленому у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, встановлено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З долученої до скарги заяви вбачається, що скаржник порушував питання про необхідність реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом того, що суддя ОСОБА_7 у 2006 році нібито вніс до протоколу судового засідання недостовірні відомості щодо порядку розгляду цивільної справи за участю скаржника. Як стверджується у заяві про злочин б/н від 07.06.2023, означені недоліки призвели до заподіяння скаржнику матеріальної шкоди.

Дослідивши зміст скарги ОСОБА_5 та додані до неї матеріали, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у заяві ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення відсутні відомості, які би могли об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення суддею кримінальних правопорушень, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування. Разом з тим, у поданій заяві відсутні конкретні обставини, які містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони тих кримінальних правопорушень, про наявність яких стверджує скаржник.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що у заяві ОСОБА_5 висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій, яке скаржник робить, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності процесуальних дій судді під час здійснення ним правосуддя.

У цьому контексті важливим є Висновок від 01.07.2013 Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства. Так, судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Також апеляційний суд констатує, що, згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права, а відповідно до ст.126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що самих лише припущень заявника та незгоди з процесуальним рішенням судді недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно судді за фактами прийнятих ним процесуальних рішень і дій в ході здійснення правосуддя.

На будь-які інші підстави для скасування судового рішення, постановленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі не вказується і таких апеляційним судом не встановлено.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що більшість доводів апеляційної скарги є аналогічними тим, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Враховуючи викладене, - порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляції, не вбачається, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді