Справа № 509/5496/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000433, яке розпочато 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.357 ч.1, ст. 185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000433, яке розпочато 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.357 ч.1, ст. 185 ч.4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 27.08.2023 та 28.08.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в період дії воєнного стану в Україні, продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом направлену на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, зі знайденої та привласненої ним банківської картки ПАТ «Восток» з номером НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_6 , умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, достовірно не знаючи, який баланс коштів на картковому рахунку та усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, таємно викрав з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти, розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний товар у магазині «Продукти», що знаходиться по вул. Т.Шевченко, 228, смт. Овідіополь, Одеська область, у продуктовому магазині ФОП ОСОБА_8 , що знаходиться по АДРЕСА_1 та у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 через POS- термінал, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1320 гривень.

14.09.2023 на запит слідчого адміністратор магазину «Причал» ОСОБА_9 видала ДВД диск із відеозаписом з камер відеоспостереження всередині магазину за 27.08.2023, який запаковано до паперового пакету.

14.09.2023 постановою слідчого вище зазначений ДВД диск із відеозаписом визнаний речовим доказом.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказаний ДВД диск із відеозаписом має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, а також те що він являється речовим доказом, виникла необхідність в арешті даного майна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на ДВД диск із відеозаписом з камер відеоспостереження всередині магазину за 27.08.2023, наданий адміністратором магазину «Причал» ОСОБА_9 , який зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1