Справа № 126/1000/23
Провадження №11-кп/801/721/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000070, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 12.04.2023 за апеляційною обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ставки Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2390 (двох тисяч трьохсот дев`яносто) гривень 90 копійок.

Вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Вироком установлено, що, ОСОБА_7 у вересні 2022 року за межами села Ставки Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області біля річки виявив кущ рослин коноплі. Після цього він, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, діючи умисно, незаконно зірвав кущ рослин коноплі, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту. В подальшому зірваний кущ коноплі ОСОБА_7 переніс до домоволодіння за місцем свого проживання, де частину куща рослини коноплі помістив на горищі житлового будинку, а іншу частину рослини коноплі на горищі підсобного приміщення з метою висихання, таким чином незаконно почав його зберігати без мети збуту до 14.04.2023. Працівниками ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 14.04.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 проведено обшук домоволодіння, під час якого на горищі житлового будинку було виявлено фрагменти рослин, за зовнішніми ознаками схожі на рослини коноплі, які згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-23/7234-НЗПРАП від 20.04.2023 є особливо небезпечний наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у перерахунку на висушену речовину 5,78 г. Також на горищі підсобного приміщення було виявлено фрагменти рослин, за зовнішніми ознаками схожі на рослини коноплі, які згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-23/7234-НЗПРАП від 20.04.2023 є особливо небезпечний наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у перерахунку на висушену речовину 2,32 г. Загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу становить 8,1 г.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні йому покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив йому покарання, яке за своєю суворістю є явно несправедливим. На переконання обвинуваченого суд не врахував, що він в силу ст. 89 КК України вважається несудимим, посередньо характеризується, не зловживає спиртними напоями, усвідомив протиправну поведінку, має позитивні плани на майбутнє.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 подали до суду заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості (є явно несправедливим) суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином на переконання апеляційного суду кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018 (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як установлено судом першої інстанції ОСОБА_7 визнав вину та розкаявся у вчиненому, при цьому в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості, посередньо характеризується, не працює, у нього відсутні соціальні зв`язки у виді сім`ї та утриманців.

Так, санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено можливість призначення альтернативних покарань, зокрема штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Враховуючи особу обвинуваченого, який не працює, а відтак немає постійного джерела доходу, призначення останньому покарання у виді штрафу або виправних робіт зробить неможливим відбування останнім таких видів покарання.

Натомість з урахуванням особи обвинуваченого призначене менш суворе аніж обмеження волі покарання у виді арешту в установлених санкцією частини статті межах та в середньому розмірі є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання особи.

За наведених обставин суд не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000070, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.04.2023 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: