Дата документу 24.08.2023Справа № 554/6457/23
Провадження № 1-кс/554/8860/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу Військової частини НОМЕР_1 щодо невнесення Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до слідчого судді зі скаргою щодо невнесення Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На обґрунтування скарги заявник посилається на ті обставини, що 06.07.2023 року ними направлено до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, за фактом самовільного залишення військової частини старшим сержантом ОСОБА_3 . Станом на день звернення зі скаргою, відомості про внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Враховуючи викладене, заявник вважає, що уповноваженими особами ТУ ДБР не виконані вимоги ст. 214 КПК України, тому просить суд зобов`язати їх внести до реєстру відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в повідомленні від 06.07.2023 року.

Представник скаржника у судове засідання повторно не явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.

Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (частина 1 статті 26).

Як було встановлено, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із даною скаргою 19 липня 2023 року.

Судові засідання по даній скарзі призначалися неодноразово, а саме: 26.07.2023 року, 01.08.2023 року, 08.08.2023 року, 17.08.2023 року, 17.08.2023 року та 24.08.2023 року, заявник повідомлявся про вказані судові засідання на поштову та електронну адресу, зазначену у скарзі, проте представник заявника до суду не з`явився. Додаткових клопотань від них не надходило. Заяв про розгляд справи без їх участі, ні в усній, ні в письмовій формі, до суду також не надходило.

Представник Військової частини НОМЕР_1 викликався на судові засідання ять разів, що підтверджується судовими повістками, які містяться в матеріалах справи, але до суду так і не з`явився. Судом було вжито всіх можливих процесуальних заходів для належного повідомлення заявника про дату та час слухання справи за його скаргою.

Вказані обставини слідчий суддя розцінює як відмову заявника від скарги.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального процесу, визначених ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, оскільки особа, яка подала скаргу, не підтримує вимоги скарги, з якими звернулась, на судові засідання не з`являється, заяви про розгляд справи без участі також не надає, тому у слідчого судді відсутні підстави для розгляду даної скарги по суті.

Разом з цим, оскільки положеннями КПК України залишення скарги без розгляду не передбачено, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з формальних підстав, не вирішуючи її по суті, що в подальшому не позбавляє права заявника повторного звернення із даною скаргою до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Ураховуючи наведені обставини, слідчий суддя вважає необхідним в задоволенні скарги Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого відмовити у зв`язку із неявкою заявника до суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 24,303-309, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги Військової частини НОМЕР_1 щодо невнесення Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити, у зв`язку із неявкою заявника до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1