Провадження № 1-кп/734/31/23 Справа № 729/146/21
У х в а л а

про продовження строку запобіжного заходу

08 травня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в:

Козелецьким районним судом здійснюється розгляд кримінального провадження № 0000226 від 19.06.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

В ході судового засідання прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_6 з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Клопотання прокурор мотивує тим, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисні особливо тяжкі злочини, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, злочин, у якому обвинувачується є особливо тяжким, а отже може ухилятися від суду, перебуваючи на волі вчиняти тиск на свідків чи потерпілого, скоїти інші кримінальні правопорушення, тому інші запобіжні заходи не будуть ефективними.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти клопотання прокурора категорично заперечили, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, посилаючись на те, що вина підзахисного не доведена жодними наданими стороною обвинувачення доказами. При цьому вважають за доцільне застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисників.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Метою і підставою продовження строку тримання обвинуваченому під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Як виходить із змісту раніше постановлених ухвал, якими у судовому засіданні вже продовжувався обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисні особливо тяжкі злочини, має не зняту і не погашену судимість, що свідчить про схильність його до вчинення кримінальних правопорушень. Крім цього, суд враховує, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_7 є особливо тяжким, на даний час всі свідки у справі не допитані.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 14 травня 2023 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого зберігаються і на даний час, ураховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який. Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора у наданих суду матеріалах кримінального провадження відсутні.

Крім того, суд враховує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введений воєнний стан, строк дії якого в подальшому було продовжено, а тому в умовах, які існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, у обвинуваченого збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли, є й надалі актуальними, суд приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому в межах строку, визначеного законом.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинуваченому доцільно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на шістдесят днів, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, суд до уваги не бере, оскільки озвучені доводи не є визначальними при вирішенні питання щодо виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, який фактично проживає в АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 год. 30 хв. 07 липня 2023 року, включно, з триманням у Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя