Справа № 640/9788/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002140 від 13.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м,Бердянськ, Запоріжської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №90002140 від 13.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, 12.05.2021 визначено головуючу суддю у справі: ОСОБА_1 . Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: перебування судді ОСОБА_7 у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.05.2021 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №90002140 від 13.05.2018, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України - прийнято до провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Сторона обвинувачення не заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суд від 24 травня 2018 року у справі №200/4664/14-к.

Частиною 1 ст.285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давності, а саме: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку у пункту 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухиляється від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років ( ч.2 ст.49 КК України).

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).

Тобто, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою ст.49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності преривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1 та 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком не тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років ( ч.3 ст. 49 КК України).

Разом з цим, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у ст.109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частини першої ст.442 цього кодексу ( ч.5 ст.49 КК України).

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце 12.05.2018 та містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України - незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Санкція ч.2 ст.309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.309 КК України (у редакції чинній на час його вчинення) відноситься до нетяжкого злочину.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.12.2022 обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено у розшук.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.01.2023 відновлено провадження у справі №640/9788/18 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Як було встановлено судом та не заперечувалося стороною обвинувачення, ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не переховувався від органу досудового розслідування.

Згідно даних Витягу з інформаційно- аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» №ВР-001246425, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 04.08.2023 незанятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, яку 31.05.2018 Харківською місцевою прокуратурою №2 Харківської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, кримінальне провадження №0002140 від 13.05.2018, яке з обвинувальним актом 31.05.2018 направлено до суду, тобто у даному кримінальному проваджені.

З огляду на зазначене, враховуючи день вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , період перебування обвинуваченого у розшуку, під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що станом на 09.08.2023 закінчилися строки давності, передбачені ч.1 ст.49 КК України.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст.49 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту

Зазначене узгоджується з висновом Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2022 року у провадженні № 51-4251кмо21 (справа № 203/241/17).

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, ст. ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, на підставі статті 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази після набрання ухвали суду законної сили:

-диск DVD-R ТМ «НР» сірого кольору, з відеозаписом з боді-камери патрульного поліцейського за 12.05.2018- залишити в матеріалах кримінального провадження.

-3 пластикові пляшки із рідиною об`ємом 590,0 мл, 52,0 мл, 195, 0 м., яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломки, масою в перерахунку на суху речовину:4.9678 грам, 3.2448 грам, 1,1973 грам; каструлю з кришкою з речовиною рослинного походження масою 1858,8 грам яка не являється наркотичним засобом, психотропною речовиною, прекурсом, передані на зберігання до камери схову речових доказів - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1