Справа № 585/1801/22
Номер провадження 1-кп/585/139/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000330 від 26.07.2022року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Леонідове, Єлінського району, Смоленського краю, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, проживає у цивільному шлюбі, працюючого трактористом-машиністом у ТОВ «МХП-Урожайна країна», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

представника цивільного відповідача ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

26.07.2022 близько 11 год. 05 хв., ОСОБА_3 , керував трактором марки «JOHN DEERE» моделі «8295R» р.н. НОМЕР_2 до якого була прикріплена дискова борона марки «JOHN DEERE» № НОМЕР_3 моделі «DISK HARROW», та рухався в межах населеного пункту в м. Ромни, Сумської області зі сторони вул. Полтавської в напрямку с. Бобрик Роменського району.

У порушення вимог п.п. 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, перебуваючи на заокругленій ділянці дороги вул. Київської поблизу повороту до вул. Пархоменка в м. Ромни Сумської області, ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку, об`єктивно спостерігаючи попереду себе рух велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався на велосипеді по правому ґрунтовому узбіччю дороги в попутному напрямку, негайно не вжив заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу, не вибрав безпечного інтервалу між причіпним обладнанням (дисковою бороною) та велосипедистом, допустивши наїзд на ОСОБА_5 , який на той момент зупинився та взяв до рук велосипед.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до КНП «Роменської ЦРЛ» РМР.

Відповідно до висновків експерта (судово-медичної експертизи) № 157 від 08.08.2022 та № 159 від 10.08.2022, встановлено, що згідно представленої медичної документації гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оглянутий 26.07.2022 року 12 год.50 хв. травматологом, виставлений діагноз: перелом заднього відділу 9-го ребра зліва. Рентгенографія № 127971 від 26.07.2022 року, лікар ОСОБА_7 , Роменська ЦРЛ, опис: перелом заднього відрізку 9 ребра зліва без суттєвого зміщення.

Також згідно протоколу комп`ютерної томографії від 04.08.2022 № 2323 встановлено діагноз перелом задніх відрізків 10,11 ребер ліворуч, перелом шийки 12 ребра ліворуч без суттєвого зміщення уламків.

Ушкодження, у вигляді перелому 9 ребра зліва без суттєвого зміщення, переломи 10, 11, 12 ребер ліворуч без зміщення уламків, кваліфікуються, як СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесні ушкодження, так як для зрощення перелому, необхідний час більше 21 дня, і могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо при обставинах, вказаних в постанові, при ДТП, про що свідчать дані медичної документації.

Час утворення тілесних ушкоджень, може відповідати часу, вказаному в постанові, на що вказують дані медичної документації.

Відповідно до висновку експерта (судової автотехнічної експертизи) № 79 від 05.08.2022, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій трактору з причіпним обладнанням, ОСОБА_3 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

12.3 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.;

13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

В даній дорожній ситуації водій трактору з причіпним обладнанням - ОСОБА_3 , мав технічну можливість попередити наїзд на велосипедиста.

Дії водія трактору з причіпним обладнанням, ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п.п. 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали.

Дії водія трактору з причіпним обладнанням, ОСОБА_3 , по порушенню Правил дорожнього руху України умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 суду надав показання про те, що він працює трактористом-машиністом у ТОВ «МХП-Урожайна країна». При цьому він після ремонту 26 липня 22 року вранці, близько 10-11 години, рухався на тракторі з бороною з м.Ромни у напрямку с.Хоминці, зі швидкістю 15-20 км/год. Попереду нього, приблизно за 20 м., їхала машина із маячком, згідно ПДР, що має попередити інших учасників дорожнього руху про проїзд великогабаритного транспорту. Повертаючи із вул.Полтавської на вул.Київську бачив перед собою велосипедиста, який рухався праворуч по ґрунтовому узбіччю дороги. Також бачив, що велосипедист почав призупинятись, після чого відійшов ще правіше, на той час велосипед тримав у руках, а тому і він почав пригальмовувати та, вважаючи, що велосипедист відійшов на безпечну відстань, проїхав повз нього та продовжив свій рух. Обставин того, що він зачепив велосипедиста бороною не бачив з-за габаритів транспортного засобу. Здійснити маневр для об`їзду перешкоди (велосипедиста), із виїздом на зустрічну смугу він також не мав можливості, оскільки рухався зустрічний транспорт. У районі молокозаводу на виїзді з м.Ромни він зупинився біля магазину і до нього під`їхала машина поліції. Поліцейські повідомили, що він збив бороною трактора велосипедиста та відвезли його на місце події, для фіксування обставин ДТП, а потім у лікарню для перевірки на алкоголь. У вчиненому щиро розкаявся, визнаючи, що подія відбулась внаслідок його неуважності за кермом. Також суду пояснив, що він мав намір добровільно відшкодувати потерпілому вартість лікування та інші збитки, вживав для цього усі заходи, приїздив до нього у лікарню та пропонував допомогу, однак останній відмовився, вказавши, що бажає отримати більші суми від його роботодавця, гроші (3000 грн.), які він направляв він себе на його ім`я до отримання повернулись назад.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, зважаючи на те, що учасникам процесу було роз`яснено про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. про що ніхто не заперечував, а тому судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно кваліфікації за ст. 12 КК України є нетяжким неумисним злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію такого злочину, тобто необережний протиправний характер дій особи та дані про особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований трактористом-машиністом, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, за висновком досудової доповіді має низький ризик вчинення повторного правопорушення. а тому його виправлення можливе без реальної ізоляції від суспільства.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення покарання в мінімальних межах санкції статті кримінального Закону, за яким визнає його винним.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведенного вище суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді штрафу в мінімальних межах, що встановлені загальною частиною КК України. Більш суворі види покарання, що передбачені санкцією статті суд вважає недоцільними для досягнення мети покарання за вчинений злочин у даному випадку. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду. Також суд переконався, що матеріальний стан ОСОБА_3 , наявність офіційного працевлаштування та доходу, дає йому можливість для сплати штрафу у визначеному судом розмірі.

Щодо наявності підстав для задоволення цивільного позову у кримінальному провадженні, заявленому потерпілим ОСОБА_5 до цивільного відповідача ТОВ «МХП-Урожайна країна», судом відзначається наступне.

Потерпілим ОСОБА_5 , як цивільним позивачем, заявлені вимоги до роботодавця обвинуваченого ОСОБА_3 ТОВ «МХП-Урожайна країна» про відшкодування матеріальної шкоди на суму 455 300 грн. та моральної шкоди на суму 255 000 грн., які обґрунтовуються такими доводами.

Позивач вказує, що взаємовідносини між сторонами, а також його право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди виникли з підстав тощо, що внаслідок дій співробітника ТОВ «МХП-Урожайна країна» - ОСОБА_3 , а також з підстав недотримання останнім п.п. 12.3. 13.1, 13.3 ПДР України 26.07.2022 року було заподіяно йому середньої тяжкості тілесне ушкодження, що мало наслідком ушкодження належного йому майна та потребу у тривалому та дорговартісному лікуванні, яке йому потрібно проходити на майбутнє, нанесення моральної шкоди з-за тих же подій.

Представник цивільного відповідача проти вимог позову заперечував з підстав його необґрунтованості належними доказами, безпідставності.

Приймаючи рішення в межах заявлених потерпілим вимог, дослідивши наявні матеріали судового провадження та заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного.

Так, згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України роботодавець має відшкодувати шкоду, завдану з вини працівника під час виконання ним трудових обов`язків.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, внаслідок якого було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 спричинено останньому зазначені вище тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, наведеними у вироку.

Судом встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ «МХП-Урожайна країна», та на виконання робочого завдання керував переданим відповідачем у його управління джерелом підвищеної небезпеки - трактором марки «JOHN DEERE» моделі «8295R» р.н. НОМЕР_2 до якого була прикріплена дискова борона марки «JOHN DEERE» № НОМЕР_3 моделі «DISK HARROW», тобто у робочий час виконував покладені на нього трудові обов`язки.

Така обставина учасниками судового провадження не опорювалась та визнавалась, а тому окремому доказуванню не підлягає.

Аналіз норм статей 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Положення статей 1187, 1188 ЦК є спеціальними по відношенню до статей 1166, 1167 ЦК, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, окрім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Потерпілий в обґрунтування позовних вимог про стягнення на його користь майнової шкоди, висунув вимоги про відшкодування йому вартості знищеного велосипеду, вартості лікування (ліків) та медичних процедур, вартості проїзду до лікувального закладу, понесення у майбутньому додаткових витрат на санаторно-курортне лікування, відшкодування шкоди, внаслідок ушкодження його здоров`я, на майбутнє, упущеної вигоди, оцінивши загалом таку матеріальну шкоду на суму 455 300 грн.

У той же час потерпілий, заявляючи таку вимогу, не надав до суду відомостей щодо перебування на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, переліку лікарських засобів, що йому було призначено згідно поставленого діагнозу та доказів понесення витрат на їх придбання, доказів вартості ушкодженого майна, проїзду до лікувального закладу тощо, окрім вартості проходження комп`ютерної томографії на суму 800 грн.

Щодо доводів про стягнення з відповідача на майбутнє додаткових витрат на санаторно-курортне лікування, відшкодування шкоди, внаслідок ушкодження його здоров`я, на майбутнє, а також понесеної упущеної вигоди, то такі доводи будь-якими реальними доказами позивачем не обґрунтовано та не доведено, викладено такі доводи у формі припущення.

За таких обставин, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ТОВ «МХП-Урожайна країна» відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню, в межах доведених витрат на суму 800 грн.

Крмі цього, стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, окрім іншого, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів тощо.

У зв`язку із чим судом відзначається, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не перебував на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, однак звертався до лікаря ортопеда-травматолога у зв`язку із станом свого здоров`я, страждав від фізичного болю, поганого самопочуття, що перешкоджало нормальній, звичній для нього життєдіяльності. Отримана фізична травма призвела і до емоційного потрясіння, напруги, хвилюванням за стан свого здоров`я, тривогою за своє майбутнє.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що потерпілому ОСОБА_5 внаслідок вчинення злочину завдано моральної шкоди, оскільки він в результаті отриманих тілесних ушкоджень тривалий час відчував фізичний біль, зазнав психологічних емоційних страждань.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

На підставі наведених вище норм ЦК України, враховуючи ті обставини, що цивільний відповідач ТОВ «МХП-Урожайна країна» на законних підставах здійснювала використання джерела підвищеної небезпеки трактором марки «JOHN DEERE» моделі «8295R» р.н. НОМЕР_2 до якого була прикріплена дискова борона марки «JOHN DEERE» № НОМЕР_3 моделі «DISK HARROW», дією якого, під час виконання ОСОБА_3 покладених на нього трудових обов`язків, заподіяно шкоди здоров`ю потерпілого, моральна шкода, що завдана ОСОБА_5 має відшкодовуватися цивільним відповідачем незалежно від вини вказаної юридичної особи.

Разом із цим частинами 3, 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України, враховуючи те, що моральну шкоду потерпілому завдано внаслідок вчинення необережного злочину невеликої тяжкості, який не є насильницьким, а відноситься до злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, характер і обсяг душевних та психічних страждань ОСОБА_5 , їх тривалість, тяжкість ушкодження здоров`я, ступінь погіршення здібностей та порушення життєвих зв`язків потерпілого, те, що в сукупності впливає на розмір морального відшкодування, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди, що завдана потерпілому, в сумі 6000 гривень, які підлягають стягненню з ТОВ «МХП-Урожайна країна».

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню із винної особи на користь держави, а заходи забезпечення кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «МХП-Урожайна країна» () на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, на загальну суму 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

В решті вимог, заявлених за цивільним позовом відмовити.

Арешт, із забороною користуватись та розпоряджатись майном, та забороною його відчужувати, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.08.2022 року (справа №585/1592/22, провадження №1-кс/585/396/22) на трактор марки JOHN DEERE 8295R, р.н. НОМЕР_2 до якого прикріплена дискова борона JOHN DEERE № 0065X010036 DISK HARROW, власником яких є ПАТ «Миронівський хлібопродукт», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; на велосипед з рамою типу "Україна" власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 скасувати.

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 27.07.2022 року, а саме: трактор марки JOHN DEERE 8295R, р.н. НОМЕР_2 до якого прикріплена дискова борона JOHN DEERE № 0065X010036 DISK HARROW; велосипед з рамою типу "Україна" повернути власникам.

Речовий доказ: полімерний оптичний диск «Alerus», приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 01.08.2022 року залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок та автотехнічної експертизи у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8 ЦВЄЛОДУБ