Справа № 522/8054/21
Провадження по справі № 1-кп/522/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 02.04.2021 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгірне, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.09.2018 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном строком на 3 роки;

та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів через ВКЗ),

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів через ВКЗ)

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 02.04.2021 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу стосовно її підзахисного, в порядку ст. 201 КПК України, та обрання йому запобіжного у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яке вона в судовому засіданні підтримала та просила задоволльнити.

В обґрунтування клопотання захисник зазначила про відсутність ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ії підзахисний до затримання не офіційно працював та тривалий час перебуває в цивільному шлюбі, що на думку захисника, свідчить про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_9 . Також зазначила, що з урахуванням обмежень встановлених відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду громадян України» та неможливістю осіб призивного віку перетинати державний кордон України у зв`язку із введенням воєнного стану на території України зазначений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України нівелюється та для додаткового контролю за поведінкою обвинуваченого національним законодавством передбачено також і застосування електронних засобів контролю. Крім того, вказала, що відповідно до рішень ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не може бути сама по собі виправданням тривалого періоду ув`язнення. Також захисник звернула увагу, що посилання сторони обвинувачення на ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованим, оскільки відповідно до обвинувального акту, матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі, майно повернуто власнику та по справі допитані майже всі свідки. Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник зазначила, що вказаний ризик є надуманим та необґрунтованим, оскільки єдиною аргументацію існування вказаного ризику, наведеною в клопотанні стороною обвинувачення, є відсутність джерела доходу, а також наявність корисливого мотиву злочину, в якому останній обвинувачується. Також зазначила, що наразі, у зв`язку із посиленням ракетних обстрілів, перебування в умовах тримання під вартою в слідчому ізоляторі є небезпечним.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника, просив клопотання задовольнити та змінити йому запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та вважав клопотання захисника необґрунтованим, з огляду на існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України. Зазначив, що тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_3 та покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може спонукати останнього до ухилення від явки до суду, з метою уникнення відповідальності. Також посилався на дані щодо особи обвинуваченого, який є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів проти власності, що, на думку прокурора, доводить ризик можливого вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Окремо зазначив, що допит всіх свідків, потерпілого та експерта у даному кримінальному провадженні не зменшує існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілий заперечував проти задоволення клопотання захисника та підтримав думку прокурора.

Інші учасники підтримали клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, суд доходить висновку про необхідність залишення без розгляду клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Вирішуючи питання за клопотанням захисника, зокрема, стосовно доводів захисника щодо відсутності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки її підзахисний до затримання не офіційно працював та тривалий час перебуває в цивільному шлюбі, суд не приймає до уваги, оскільки суду не надані докази на підтвердження вказаного факту. Окремо, слід зазначити, що вказані умови не є такими, що беззаперечно свідчать про утримання обвинуваченим ОСОБА_3 від спроби уникнути відповідальності, з урахуванням тяжкості покарання за інкримінований йому злочин, у разі визнання його винуватим.

Крім того, обвинувачений зареєстрований в Кіровоградський області та не має постійного місця мешкання в м. Одесі, що з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд не приймає до уваги доводи захисника стосовно неможливості перетину обвинуваченим ОСОБА_3 державного кордону України оскільки останній є особою призивного віку, а в країні введено воєнний стан, що відповідно виключає можливість перетину ним державного кордону України.

Стосовно вказаного доводу, суд зазначає, що дійсно, відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» обвинувачений, будучи особою призовного віку, наразі позбавлений можливості перетину державного кордону України, однак суд враховує що з початку війни особи призивного віку, в порушення діючого законодавства неодноразово приймали спроби перетину державного кордону Україну, про що свідчать судові рішення, відповідно до яких, вказаних осіб притягнуто до відповідальності, тому з врахуванням передбаченого ОСОБА_3 покарання, суд не може не приймати до уваги вказані факти та високу ймовірність того, що останій може вдатися до спроб будь-яким чином уникнути відповідальності.

Стосовно доводу захисника, щодо неможливості виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення, та суперечність даного обґрунтування при вирішення питання про продовження запобіжного заходу, що суперечить рішенням ЄСПЛ та ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, приходить наступного висновку.

Вказані доводи є цілком обґрунтованими, однак необхідно враховувати також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», в яких зазначається, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, при вирішенні питання щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого, судом враховується не лише суворість передбаченого покарання, а й інші обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України в сукупності.

Стосовно доводу захисника, щодо необґрунтованості та надуманості існування зазначеного стороною обвинувачення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, на її думку, єдиною аргументацією вказаного ризику є відсутність у ОСОБА_3 джерела доходу та наявність корисливого мотиву, суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний ризик є цілком обґрунтованим оскільки обвинувачений був раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності, тому на теперішній час також не перестає існувати ймовірність вчинення обвинуваченим аналогічного злочину в разі звільнення його з-під варти.

Доводи захисника, щодо відсутності ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки відповідно до обвинувального акту матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі та майно повернуто власнику, а також, що по справі допитані майже всі свідки, що також нівелює зазначений ризик, суд зазначає наступне.

Оскільки свідки, потерпілий та експерт в даному кримінальному провадженні вже допитані, а в судовому засіданні, до вирішення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурор відмовився від допиту останнього свідка, тому вказаний ризик суттєво зменшився, однак це не виключає наявність інших ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наразі не перестають існувати.

Доводи захисника про те, що у зв`язку із посиленням ракетних обстрілів, перебування в умовах тримання під вартою в слідчому ізоляторі є небезпечним, не знайшли свого підтвердження під час розгляду вищевказаного клопотання захисника.

Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 183, 196, 201, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_8 , про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України - залишити без задоволення.

Застосований раніше до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року - залишити без змін.

Копію ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_1