Справа № 359/1953/22
Провадження № 1-кп/359/223/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

особи стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування примусових заходів медичного характеру, у кримінальному провадженні № 0000310, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2022, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

У ході судового розгляду 25.02.2022 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0001526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2021, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_7 , об`єднано з клопотанням прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування примусових заходів медичного характеру, у кримінальному провадженні № 0000310, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2022, відносно ОСОБА_9 , в одне провадження, з урахуванням ч. 3 ст. 512 КПК України, після закінчення судового розгляду суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку щодо обвинуваченої та ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

29.11.2021 ОСОБА_7 , кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, у вечірній час доби, між ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з невстановлених причин виникла словесна сварка.

Під час вказаної сварки у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_12 чисельні удари руками, ногами та металевою палицею по голові, тулубу, руках та ногах.

До дій ОСОБА_7 приєднався ОСОБА_9 та діючи спільно з ОСОБА_7 , наніс ногами, взутими у черевики, кілька ударів по голові ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 нанесли ОСОБА_12 по голові не менше 9-10 ударів, по грудній клітці не менше 4 ударів, по лівій руці не менше 4 ударів, по правій нозі не менше 10 ударів, по лівій нозі не менше 5 ударів, чим спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді чисельних синців та саден в області голови, верхніх та нижніх кінцівках, рани голови, закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку, закритого перелому кісток носу, перелому 4, 6, 7, 8, 9 ребер справа, перелому 4-8 ребер зліва, що ускладнилося шоком.

Указані тілесні ушкодження у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Від спричинених тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_12 унаслідок поєднаної травми голови (закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку та шлуночки мозку), грудної клітини (двосторонні переломи ребер), що ускладнилося шоком.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 728, ОСОБА_9 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на легку розумову відсталість (олігофренію у ступені вираженої дебільності), а відтак під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може на час проведення експертизи усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Допитаний ОСОБА_9 , відносно якого заявлено клопотання про застосування заходів медичного характеру, у судовому засіданні показав, що він не заперечує проти вчинених ним протиправних дій. Знає, що завдав тілесні ушкодження рукою та ногою по голові та обличчю ОСОБА_13 . Палицею він не наносив удари ОСОБА_14 . Хто наносив удари покійному палицею, він не знає.

Обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнала. Надала показання про те, що вона чотири роки проживала із цивільним чоловіком ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . Одноповерховий будинок розділений на два входи. Вона та ОСОБА_11 проживали із однієї сторони будинку, а з іншого входу проживав брат чоловіка - ОСОБА_12 . Вона вела господарство по будинку та час від часу годувала брата чоловіка. ОСОБА_12 хворів епілепсією та погано ходив. Іноді до ОСОБА_12 заходив його син - ОСОБА_6 29.11.2021 (понеділок) вона була на городі, саджала часник та займалася побутовими роботами. За декілька днів до події в гості приїхав ОСОБА_9 , це пасинок брата її колишнього чоловіка. ОСОБА_15 приїздив час від часу до неї щоб допомогти по домогосподарству. ОСОБА_9 завжди був проблемний. Одного разу порізав ножем голову ОСОБА_12 . Близько 11.00 год. цього дня вона нагодувала чоловіка ОСОБА_16 та занесла їсти ОСОБА_6 , який перебував у своїй кімнаті. Увечері лягли спати. Вона прокинулася та поїхала по власних справах. Її чоловік спав у той час, коли вона залишила домоволодіння. Удома вона з`явилася на наступний день, близько обіду. 30.11.2021, зайшовши до будинку близько 13.30-14.30 год., вона запитала: «Хлопці, що ви робили? Їсти будите?», після чого крикнула: «Де ОСОБА_18 ?». ОСОБА_12 довгий час не подавав звуків та не відзивався. Вона зайшла до кімнати ОСОБА_12 та побачила, що останній зігнутий лежить на підлозі кімнати під ліжком. Підійшовши до покійного, вона побачила багато крові. У кімнаті було усе перевернуто, штори обірвані. Вона подумала, що у ОСОБА_19 відбулася епілепсія, тому вона почала лити на нього холодну воду та прикладати мокре полотенце. Вона перевертала покійного та брала руками останнього за голову, яка була в крові. Вона зрозуміла, що ОСОБА_12 мертвий. Будучи схвильованою, вийшла на веранду випити заспокійливі ліки, почала телефонувати своєму сину ОСОБА_20 , якому повідомила що сталося. ОСОБА_21 зателефонував ОСОБА_22 та повідомив, що ОСОБА_23 помер. На уточнююче запитання прокурора, вона показала, що поїхала по власних справах 29.11.2021 увечері, близько 22.00-23.00 год., узявши із собою мобільний телефон, марки Samsung. Під час від`їзду по власних справах, у будинку залишилися: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Під час виявлення тіла ОСОБА_13 у будинку знаходилися вона, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . У той момент, коли вона виявила тіло, чоловіки у стані алкогольного сп`яніння дивилися телевізор. Потім прийшла теща покійного - ОСОБА_24 , та приїхав син ОСОБА_6 . Через незначний проміжок часу приїхала поліція та затримала її. Ніч з 29.11.2021 на 30.11.2021 вона знаходилася із коханцем, у полі населеного пункту с. Горобіївка, Бориспільського району, Київської області. ОСОБА_25 є її подруга, якій вона телефонувала та просила останню підтвердити її перебування у нічний час, щоб чоловік не дізнався про коханця. Ім`я, прізвище коханця обвинувачена відмовилася назвати. Мобільний телефон кнопочний «Леново» чорного кольору з картою оператора «Київстар» віддала чоловіку. У ОСОБА_26 мобільного телефону не було, він розбив його до того, як обвинувачена приїхала до дому та виявила труп. Вона зауважила, що окрім ОСОБА_26 ніхто не міг убити ОСОБА_13 . Як саме сталася дана подія, вона пояснити не може, оскільки не була вдома.

У судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_6 показав, що загиблий ОСОБА_12 є його батьком. 30.11.2021, близько 13.15 год., йому зателефонував син ОСОБА_27 та повідомив, що помер батько ОСОБА_23 . Батько проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із братом ОСОБА_11 та жінкою дядька ОСОБА_7 . Він час від часу навідував батька, приносив їжу та цигарки. ОСОБА_23 переніс інсульт, тому пересуватися міг за допомогою дерев`яної милиці. Дізнавшись про смерть батька, він зателефонував своїй бабусі - ОСОБА_24 , сказав, щоб вона пішла до будинку батька та дізналася що сталося. Коли ОСОБА_6 приїхав на місце події, бабуся чекала його на вулиці та сказала, що батько помер. Потерпілий зателефонував одразу до поліції, яка приїхала приблизно за 20 хвилин. Зайшовши до веранди будинку, він побачив, що в будинку у стані алкогольного сп`яніння знаходилися ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_15 . До будинку, а саме кімнати де знаходилося тіло батька, він не заходив. Особисто ОСОБА_29 потерпілий не знає та про його особу дізнався у поліції після затримання останнього. Перебуваючи на подвір`ї будинку, працівники поліції вивели із будинку ОСОБА_27 та ОСОБА_26 , які були затримані. Працівник поліції у той момент повідомив, що його батька убили. ОСОБА_27 кричала, що вона не вбивала. Хто убив батька вона не казала. ОСОБА_28 на 40 днів по батьку розповідав, що чув, як ОСОБА_27 та ОСОБА_15 кричали на ОСОБА_19 . Батька потерпілий бачив в останнє 28.11.2021, під час приїзду до нього. ОСОБА_27 із батьком були у конфліктних відносинах. Одного разу, під час відвідування батька, він бачив синець на обличчі батька. На його запитання про те, звідки виник синець, батько відповів, що упав, оскільки боявся сказати, що його б`ють. ОСОБА_28 та батько були в нормальних відносинах. Батько, дядько та його дружина ОСОБА_27 зловживали алкогольними напоями. Із метою протидії перевихованню, потерпілий просив суд призначити обвинуваченим покарання у виді реального позбавлення волі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала, що є колишньою тещею покійного ОСОБА_19 , який є батьком її онука ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько обіду, їй зателефонував онук, який повідомив, що ОСОБА_23 помер, та сказав, щоб вона пішла до будинку дізнатися, що сталося. Прибувши до будинку покійного, вона побачила ОСОБА_27 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_16 - брата покійного. Вона запитала ОСОБА_30 про те, що сталося. ОСОБА_31 відповіла: «Приїхала із поминального обіду, тут хтось убив ОСОБА_32 . Підіть подивіться, що сталося у кімнаті ОСОБА_33 ». У будинку знаходилися ОСОБА_31 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Усі були у стані алкогольного сп`яніння. Зайшовши у кімнату ОСОБА_19 , вона побачила безлад, серед якого на полу у зігнутому стані, оголений ОСОБА_18 лежав під ліжком. Голова покійного була розбита, у крові. Вона вийшла із будинку на подвір`я. Приїхав онук, якому вона розповіла, що побачила. Онук викликав працівників поліції, які приїхали приблизно через 20 хв. Покійного забрали до моргу. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_19 убили. ОСОБА_27 та ОСОБА_26 , якого в той день свідок бачила уперше, забрали працівники поліції. У будинку проживали ОСОБА_23 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 . Зазначені особи зловживали алкогольними напоями. Сварок та конфліктів між зазначеними людьми вона не чула, так як не була особисто присутньою при цьому. ОСОБА_23 хворів, переніс інсульт, однак пересувався самостійно за допомогою палички. ОСОБА_27 не відповідала на її запитання, чому вона не викликала швидку та працівників поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що є братом покійного ОСОБА_19 . Він, брат та колишня цивільна дружина ОСОБА_27 проживали у будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . Точної дати не пам`ятає, кінець листопада місяця 2021 року, він прийшов з роботи. ОСОБА_31 дала їсти йому та занесла тарілку із їжею брату. Свідок поїв та ліг спати. Напередодні даної події приїхав у гості ОСОБА_15 , який є братом ОСОБА_34 . Тіло ОСОБА_19 виявили 30.11.2021 у його кімнаті. Що сталося і за яких обставин помер ОСОБА_23 , йому не відомо, так як він спав. Крайній раз брата живим бачив 28.11.2021. Брат знаходився у себе в кімнаті на ліжку, йому було важко ходити через хворобу. 30.11.2021 йому потрібно було йти на роботу на добу, тому напередодні він висипався. 29.11.2021 він прокинувся, поснідав, ліг спати. В обід цього ж дня він прокинувся, вживав алкогольні напої під час обіду, подивився телевізор та пішов спати. Під час перегляду ним телевізору у будинку знаходилися, окрім нього, ОСОБА_27 , ОСОБА_35 , ОСОБА_15 . 30.11.2021 він прокинувся, після чого його, ОСОБА_27 та ОСОБА_26 забрали працівники поліції. В обід 30.11.2021 працівники поліції повідомили, що ОСОБА_19 убили. У дні із 28.11.2021 по 30.11.2021, ОСОБА_27 при ньому нікуди не виїжджала. Він не бачив, щоб ОСОБА_31 залишала будинок. Можливо ОСОБА_31 могла поїхати до с. Сеньківка до тітки, у той час коли він спав. Племінника ОСОБА_36 він бачив 30.11.2021 у дворі будинку, під час приїзду працівників поліції. У ОСОБА_27 є син - ОСОБА_21 , який до них у ті дні не приїздив.

Крім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у вчиненні злочину підтверджується також наступними доказами:

витягом з ЄРДР № 0001526 від 01.12.2021 (т.1 а.с.77), відповідно до якого викладено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: 29.11.2021, близько 23.00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 нанесли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_12 , унаслідок яких останній помер. ЄО 32860;

- витягом з ЄРДР № 0001526 від 01.12.2021 (т.1 а.с.78-80), згідно з яким викладено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: 29.11.2021, близько 23.00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 нанесли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_12 , унаслідок яких останній помер. Перекваліфіковано з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України. Заява зареєстрована ЄО 32860;

- протоколом огляду місця події від 30.11.2021 з фотоілюстраціями (т.1 а.с.81-116), що зафіксовано на відеофайл (лазерний диск з маркуванням «Нр DVD-R 4.7 GB»), відповідно до якого встановлено, що місцем огляду є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . До домоволодіння веде хвіртка металева, по периметру домоволодіння огороджене парканом. При вході у двір, прямо, близько 10 метрів від хвіртки, розташований одноповерховий будинок. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двері сірого кольору, без пошкоджень. При вході у будинок розташований коридор-кухня. При огляді кухонної кімнати на поверхні порушень обстановки не виявлено. Далі - двері білого кольору, що ведуть до кімнати № 2, у якій порушень обстановки не виявлено. Праворуч - двері білого кольору, що ведуть до кімнати № 3, у якій розташовані два ліжка: ліжко № 1 та ліжко № 2. У кімнаті знаходяться розкидані залишки їжі з посуду. На ліжку № 2 знаходиться дві подушки, наволочки з яких мають сліди та плями бурого кольору. Під час огляду було вилучено: наволочки зі слідами бурого кольору, штору зі слідами бурого кольору; рушник рожевого кольору із слідами плям бурого кольору; батарея від мобільного телефону, марки «Samsung», які передано до Бориспільського РУП в Київській області. Далі - двері білого кольору кімнати № 4. У ній, зліва направо, розташовані: ліжко, крісла, сервант з телевізором та журнальний столик. На підлозі, біля журнального столику та ліжком, лежить труп особи чоловічої статті. Труп лежить у положенні лежачи на животі, ноги зігнуті в колінах, руки лежать повздовж тулуба та на руках знаходиться кофта, яка приспущена. Спідня білизна на трупі відсутня. При огляді трупа встановлено наступне: в області голови, волосся та обличчя - численні нашарування рідини бурого кольору, схожої на кров. В області верхньої повіки м`які тканини набряклі, в області лобу зліва - рана, в області лівого вуха - рана, в області потиличної кістки є дві рани, в області тім`яної частини чола, в області голови кістки сплетіння черепа на дотик цілі. Трупне заклякання добре виражене в усіх м`язах. В області верхньої повіки правого ока - м`які тканинні подряпини із синім відтінком. В області голові - садна. Трупні плями фіолетового кольору, розташовані на передній поверхні тіла. У вказаній кімнаті, біля голови трупа, лежить фрагмент щелепи, які вилучено та поміщено до спец. пакету. Далі, біля журнального столику, на підлозі лежать дві милиці, одна з яких - зламана. Милиці вилучено та поміщено до спец. пакету. Під час огляду був вилучений одяг трупа;

- висновком експерта № 606 від 01.12.2021 (т.1 а.с.117), відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступила внаслідок поєднаної травми голови (закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку та шлуночки мозку), грудної клітки (двосторонні переломи ребер), що ускладнилося шоком. При дослідженні тіла трупа гр. ОСОБА_12 виявлено ушкодження: численні синці та садна в області голови, верхніх та нижніх кінцівках, рани голови, закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку, закритий перелом кісток носу, перелом 4, 6, 7, 8, 9 ребер страва, перелом 4-8 ребер зліва, що ускладнилися шоком. Описані вище тілесні ушкодження утворилися внаслідок контакту з тупими предметами, можливо в час та за обставин, указаних у постанові, і оцінюються сукупності, і згідно з «Правилами визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. На тілі гр. ОСОБА_12 , виявлено не менше 32 - 33 точок прикладення сили. Голова - не менше 9 - 10 точок прикладення сили, грудна клітка - не менше 4 точок прикладення сили, ліва рука - не менше 4 точок прикладення сили, права нога - не менше 10 точок прикладення сили, ліва нога - не менше 5 точок прикладення сили. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа гр. ОСОБА_12 , етиловий спирт в крові не виявлено;

- висновком експерта № 4д/606 від 11.01.2022 (т.1 а.с.123-125), відповідно до якого встановлено, що при вивченні медичних документів гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено: смерть гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок поєднаної травми голови (закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку та шлуночки мозку), грудної клітки (двосторонні переломи ребер), що ускладнилося шоком. При дослідженні тіла трупа гр. ОСОБА_12 , виявлено ушкодження: численні синці та садна в області голови, верхніх та нижніх кінцівках, рани голови, закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку, закритий перелом кісток носу, перелом 4, 6, 7, 8, 9 ребер справа, перелом 4 - 8 ребер зліва, що ускладнилися шоком. Описані вище тілесні ушкодження утворилися внаслідок контакту з тупими предметами, можливо в час та за обставин, указаних у постанові, і оцінюються в сукупності, і, згідно з «Правилами визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. На тілі гр. ОСОБА_12 , виявлено не менше 32 - 33 точок прикладення сили. Голова не менше 9 - 10 точок прикладення сили, грудна клітка не менше 4 точок прикладення сили, ліва рука не менше 4 точок прикладення сили, права нога не менше 10 точок прикладення сили, ліва нога не менше 5 точок прикладення сили. Описані вище тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння з положення стоячи о тверду поверхню. Смерть гр. ОСОБА_12 , настала не менше чим за 2-3 доби до моменту дослідження тіла. Описані вище тілесні ушкодження не могли утворитися за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як на тілі покійного виявлено не менше 32-33 точок прикладення сили, а по його показам, він наніс близько 3 ударів по голові, а гр. на ім`я ОСОБА_31 близько 5-6 ударів по голові. Черепно-мозкова травма могла утворитися як від ударів, що наносив підозрюваний ОСОБА_9 , так і від ударів, що наносила гр. на ім`я ОСОБА_31 . З даними тілесними ушкодженнями, згідно з даними судово-гістологічного дослідження, покійний міг прожити від 1-ї до 3-х годин;

- висновком судово-психіатричного експерта № 727 від 22.12.2021 (т.1 а.с.138-140), відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_7 , під час скоєння інкримінованих їй дій, на психічне захворювання не страждала, у тому числі не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_7 , під час скоєння інкримінованих їй дій, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_7 , під час проведеного обстеження, ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_7 , на даний час, може усвідомлювати свої дії та ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих їй дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на її свідомість та діяльність, не перебувала;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.12.2021, із відеоматеріалом, що міститься на DVD-R диску, за участі підозрюваного ОСОБА_37 (т.1 а.с.158-160), згідно яким учасники слідчої дії зібралися на місці вчинення злочину, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . На початку слідчої дії підозрюваному роз`яснено право та обов`язки. ОСОБА_38 повідомив про обстановку, яка була на момент вчинення злочину в будинку. Зазначив, що через словесну сварку з потерпілим наніс останньому один удар рукою по обличчю, після цього ОСОБА_7 взяла до рук милицю та почала наносити нею удари потерпілому по голові. Коли потерпілий сповз з ліжка на підлогу, ОСОБА_38 наніс декілька ударів ногою по голові потерпілого. ОСОБА_38 наніс потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження, а саме: удари в обличчя та декілька ударів ногою в область голови та продемонстрував, як ОСОБА_7 милицею нанесла удари потерпілому по голові;

- висновком судово-психіатричного експерта № 728 від 22.12.2021 (т.1 а.с.161-163), згідно з яким встановлено, що ОСОБА_9 , під час скоєння інкримінованих йому дій, страждав на легку розумову відсталість (олігофренію у ступеню вираженої дебільності) за МКХ F 70.0. ОСОБА_9 , під час скоєння інкримінованих йому дій, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 , у даний час, страждає на легку розумову відсталість (олігофренію у ступеню вираженої дебільності) - за МКХ F 70.0. ОСОБА_9 , у даний час, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричному закладі із посиленим наглядом. Клінічних ознак алкогольної та наркотичної залежності у ОСОБА_9 , під час проведеного обстеження, не виявлено. ОСОБА_9 , під час скоєння інкримінованих йому дій, у стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.02.2022 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (т.2 а.с.123-127), відповідно до якого встановлено інформацію мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентськими номерами мобільного зв`язку НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у період часу з 06 год.00 хв. 29.11.2021 до 15 год. 00 хв. 30.11.2021;

- протоколом огляду речей від 15.01.2022 з роздруківкою вхідних дзвінків гр. ОСОБА_7 (т.2 а.с.128-135). Установлено, що об`єктом огляду є паперовий конверт, пакет з відповідними написами, підписами понятих та слідчого, у якому знаходиться мобільний телефон «ЕRGO», чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , вилучений під час затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порядку ст. 208 КПК України. Мобільний телефон «ЕRGO», чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 . При увімкненні мобільного телефону на екрані знаходяться ярлики та невідповідна дата реальному часу, а саме: 22.01.2020, 20 год. 31 хвилина. При натисканні кнопки виклику, відкриваються виклики «вхідні» та «прийняті», кнопкою на вхідні дзвінки, знизу вверх розміщений список вхідних дзвінків, а саме: з надписом SIM 2, дата 01/01 номер НОМЕР_6 (2), з надписом SIM 2 дата 02/01 номер НОМЕР_7 , з надписом SIM 2, дата 03/01 номер НОМЕР_10, надписом SIM 2, дата 03/01 номер НОМЕР_11, надписом SIM 2, дата 03/01 номер НОМЕР_3 , надписом SIM 2, дата 04/01 номер НОМЕР_12 (9), надписом SIM 2, дата 05/01 номер НОМЕР_13, надписом SIM 2, дата 05/01 номер НОМЕР_14, надписом SIM 2, дата 07/01 номер НОМЕР_15 (2), надписом SIM 2, дата 07/01 номер НОМЕР_16 (10), надписом SIM 2, дата 07/01 номер НОМЕР_17, надписом SIM 2, дата 07/01 номер НОМЕР_8 (10). Натиснувши кнопкою на прийняті дзвінки низу вверх розміщений список прийнятих дзвінків, а саме з надписом SIM 2 дата 03/01 номер НОМЕР_18 (10), надписом SIM 2 дата 07/01 номер НОМЕР_19 (7), з надписом SIM 2 дата 07/01 номер НОМЕР_20 (10), з надписом SIM 2 дата 07/01 номер НОМЕР_21 (3), надписом SIM 2 дата 07/01 номер НОМЕР_22, з надписом SIM 2 дата 07/01 номер НОМЕР_23, з надписом SIM 2 дата 07/01 номер НОМЕР_2 (4). Відповідно до роздруківки вхідних дзвінків, у період з 29.11.2021 о 17:46:50 по 30.11.2021 о 02:11:05 гр. ОСОБА_7 перебувала на території міста Борисполя Київської області;

- висновком експерта № СЕ-19/111-21/61373-БД від 02.05.2022 (т.2 а.с.158-170), відповідно до якого встановлено, що у наданому на дослідження змиві з лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт 1.1), виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змиві з лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1.1) (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змиві з лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1.1) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 та зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У наданому на дослідження змиві з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт 2.1) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змиві з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змиві з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У наданому на дослідження змиві з обличчя підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт 3.1) виявлено поодинокі клітини, крові не виявлено. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) поодиноких клітин у змиві з обличчя підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт 3.1) встановити не вбачається можливе, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК у даному об`єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу;

- висновком експерта № СЕ-19/111-21/61388-БД від 21.04.2022 (т.2 а.с.173-182), відповідно до якого встановлено, що на наданих на дослідження фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої руки підозрюваної ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1), виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з на фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої руки підозрюваної ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої руки підозрюваної ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої руки підозрюваної ОСОБА_7 є змішаними, містять генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_7 та зразка крові потерпілого ОСОБА_12 . На наданих на дослідження фрагментах зрізів нігтьових пластин лівої руки підозрюваної ОСОБА_7 (об`єкт № 2.1) виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на фрагментах зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваної ОСОБА_7 (об`єкт № 2.1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на фрагментах нігтьових пластин з лівої руки підозрюваної ОСОБА_7 (об`єкт № 2.1) збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_7 , не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка потерпілого ОСОБА_12 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на фрагментах зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваної ОСОБА_39 (об`єкт № 2.1), та зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_7 складає 1,33 х 10-32. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше ніж у 1 з 7,54 х 1031 осіб. Походження клітин з ядрами на фрагментах зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваної ОСОБА_7 (об`єкт № 2.1) від потерпілого ОСОБА_12 виключається;

- висновком експерта № СЕ-19/111-21/61378-БД від 21.04.2022 (т.2 а.с.185-196), відповідно до якого встановлено, що на наданому на дослідження фрагменті зрізу нігтьової пластини з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт №1.1), виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на фрагменті зрізу нігтьової пластини з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1.1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на фрагменті зрізу нігтьової пластини з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1.1) збігаються з генетичне ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію підозрюваного

ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_12 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на фрагменті зрізу нігтьової пластини з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1.1) та зразка букального

епітелію підозрюваного ОСОБА_9 складає 1,44 х 10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 6,93 х 1034 осіб. Походження клітин з ядрами на фрагменті зрізу нігтьової пластини з правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1.1) від потерпілого ОСОБА_12 виключається. На наданих на дослідження фрагментах зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1) виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на фрагментах зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на фрагментах зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 2.1), є змішаними, містять генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 та зразка крові потерпілого ОСОБА_12 ;

- висновком експерта № СЕ-19/111-21/61371-БД від 12.05.2022 (т.2 а.с.199-209), відповідно до якого встановлено, що на наданих на дослідження двох частинах дерев`яної палиці (милиці), а саме: "І" (об`єкт № 1.2) та "II" (об`єкт № 2.1), виявлено кров людини та клітини з ядрами; "І" (об`єкт № 1.1) виявлено поодинокі клітини з ядрами крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2 (таблиця 1.1, додаток 1) та слідів крові і клітин з ядрами на поверхні частин дерев`яної палиці (милиці) "II" (об`єкт № 2.1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові і клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "II" (об`єкт № 2.1), є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб і не придатні для ідентифікації. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) поодиноких клітин з ядрами на поверхні ручки частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.1) не встановлені, у зв`язку із недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак у зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та слідів крові і клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2) складає 2,23 х 10-30. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,49 х 1029 осіб. Походження вищезазначених слідів крові та клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2) від підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виключається. На наданих на дослідження двох частинах дерев`яної палиці (милиці), а саме: "І" (об`єкт № 1.2) та "II" (об`єкт № 2.1) виявлено кров людини та клітини з ядрами, "І" (об`єкт № 1.1) виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2) (таблиця 1.1, додаток 1) та слідів крові і клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "II" (об`єкт № 2.1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові і клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "II" (об`єкт № 2.1) є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб і не придатні для ідентифікації. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) поодиноких клітин з ядрами на поверхні ручки частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.1) не встановлені, у зв`язку із недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваних ОСОБА_9 і ОСОБА_7 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак у зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та слідів крові і клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2) складає 2,23 х 1030. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,49 х 1029 осіб. Походження вищезазначених слідів крові та клітин з ядрами на поверхні частини дерев`яної палиці (милиці) "І" (об`єкт № 1.2) від підозрюваних ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виключається;

- висновком експерта № СЕ-19/111-21/61363-БД від 27.05.2022 (т.2 а.с.212-223), відповідно до якого встановлено, що на наданих на дослідження штанах ОСОБА_7 з тканини типу "джинс" (об`єкт № 1.1) виявлено кров людини; (об`єкти № 1.2, 1.3) крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на штанах з тканини типу "джинс" (об`єкт № 1.1) (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на штанах з тканини типу "джинс" (об`єкт № 1.1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на штанах з тканини типу "джинс" (об`єкт № 1.1) та генетичних ознак зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 2,24 х 1036. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,47 х 1035;

- висновком експерта № СЕ-19/111-21/61359-БД від 23.05.2022 (т.2 а.с.226-237), відповідно до якого встановлено, що на наданих на дослідження штанах ОСОБА_9 , в об`єктах №№ 1.1, 1.3, 1.4, 1.1.6, 1.7, 1.8, 1.10 виявлено кров людини, в об`єкті № 1.2 крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах (об`єкти №№ 1.1, 1.3, 1.5, 1.6, 1.8) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах (об`єкти №3

1.4, 1.7, 1.9, 1.10) не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на штанах (об`єкт № 1) не збігаються з генетичними ознаки (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і належать особі чоловічої генетичної статі. Походження слідів крові на штанах (об`єкт № 1.8) від потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах (об`єкти №№ 1.1, 1.3) є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншої особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки (ДНК-профіль), якої встановлені в об`єкті № 1.8. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах (об`єкти №№ 1.5, 1.6), збігаються між собою та з генетичними ознаки (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на штанах (об`єкт № 1.5) та зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 1,16 х 1024. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 8,60 х 1023 осіб. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на штанах (об`єкт № 1.6) та зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 8,61 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,16 х 1034 осіб;

- висновком експерта № СЕ-19/111-21/61361-БД від 25.05.2022 (т.2 а.с.240-249), відповідно до якого встановлено, що на наданих на дослідження черевиках ОСОБА_9 , а саме: черевику на праву ногу (об`єкти №№ 1.1-1.4) та черевику на ліву ногу (об`єкти №№ 2.1, 2.2), виявлено кров людини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на черевику на праву ногу (об`єкти №№ 1.3, 1.4) та черевику на ліву ногу (об`єкт № 2.2) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на черевику на праву ногу (об`єкт № 1.1, 1.2) та черевику на ліву ногу (об`єкт № 2.1), не встановлені у зв`язку із недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на черевику на праву ногу (об`єкт № 1.3) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на черевику на праву ногу (об`єкт № 1.4) та черевику на ліву ногу (об`єкт № 2.2), збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на черевику на праву ногу (об`єкт № 1.4) та черевику на ліву ногу (об`єкт № 2.2) і генетичних ознак зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 2,24 х 1036. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,47 х 1035.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні.

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що посвідчують та характеризують особу стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 .

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000310, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 .

Разом з тим, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, користуючись своїм правом, визначеним ст. 337 КПК України, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, зазначеного в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що це покращує становище особи, стосовно якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та викликано необхідністю надання правильної правової кваліфікації його діям.

Дії особи, стосовно якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Таку кваліфікацію дій особи, стосовно якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд вважає не вірною і такою, що не відповідає фактичним обставинам вчиненого злочину.

Суб`єктом кримінального правопорушення відповідно до ст. 18 КК України є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_9 не є суб`єктом кримінального правопорушення, тобто відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 728, страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на легку розумову відсталість (олігофренію у ступені вираженої дебільності), а відтак під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може на час проведення експертизи усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Разом із цим, суд вважає, що дії особи, стосовно якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, дії, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Таку кваліфікацію дій особи, стосовно якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , суд вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно із роз`ясненнями п.22 постанови №2 від 07.02.2003 Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження, показів свідків, наданих в судовому засіданні, та під час огляду речей мобільного телефону ERGO чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_9 , вбачається, що ОСОБА_7 , у період часу ніч 29.11.2021 на 30.11.2021, перебувала в місті Борисполі, що спростовує її покази щодо знаходження її у цей час за межами вказаного міста.

Суд вбачає, що ОСОБА_7 29.11.2021 перебувала за місцем свого проживання, де мала місце сварка між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , яка знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та є мотивом вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 умисного нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 , зазначено та детально показано, за адресою: АДРЕСА_1 , за яких обставин виникла суперечка між ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Під час проведення за його участю слідчого експерименту по відтворенню події, яка мала місце 29.11.2021 ОСОБА_9 , надав достатній об`єм інформації, яка співпала з хронологією події, послідовністю дій та відповідною деталізації з прив`язкою до часу та місця події, яка свідчить про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .

При цьому, показання свідків, покази потерпілого, повністю узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, зокрема протоколом огляду місця події - домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що вони є правдивими та такими, що відповідають дійсності, у зв`язку з чим суд визнає за можливе покласти їх в основу задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 .

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що на штанах та черевиках, що належать ОСОБА_9 , виявлено сліди крові ОСОБА_12 , та на руках, зрізів нігтьових пластин з правої-лівої руки досліджених фрагментах ОСОБА_9 , виявлено кров та клітини з ядрами ОСОБА_12 , що вказує на факт нанесення ОСОБА_9 ногами та руками тілесних ушкоджень потерпілому.

Відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом», який був запозичений із правової системи загального права та активно використовується Європейським судом з прав людини, зокрема у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12), ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, застосовуючи указаний стандарт доказування в цій справі, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку у своїй сукупності, приходить до висновку, що усі докази утворюють цілісну картину того, що відбулося насправді. За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за яким пред`явлено обвинувачення, є доведеною «поза розумним сумнівом».

Захисник обвинуваченої в ході судового розгляду вказував на недоведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки, на його думку, докази надані стороною обвинувачення, отримані під час досудового слідства з порушенням встановленої процедури, а тому є недопустимими, а саме: протокол огляду місця події від 30.11.2021, під час якого було вилучено речі для проведення експертиз, що проведенні експертом на підставі доказів, отриманих із рядом суттєвих порушень КПК України, бо органом досудового розслідування не перевірено інших версій слідством, зокрема, щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 лише ОСОБА_9 .

Зазначені твердження є голослівними, оскільки вина ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних в ході досудового розслідування, які перевірені під час судового розгляду, вони є достатніми та допустимими, сумніви в їх достовірності усунуті судом шляхом допиту потерпілого, свідків у судовому засіданні.

Суд вважає, що скоєння ОСОБА_7 та ОСОБА_9 дій, які виразилися в нанесенні умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведено вище, які є взаємопов`язаними, об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не мають суперечностей, вказують на умисний характер дій обвинуваченої та особи, до якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, і відтворюють обставини вчиненого ними злочину.

Таким чином, оцінюючи, згідно з вимогами ст. 94 КПК України, усі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши потерпілого, свідків запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши запропоновані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

З цього приводу, суд також критично оцінює клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_8 , заявив клопотання про визнання доказу, який надала сторона обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , недопустимим, посилаючись на грубі порушення норм КПК України при їх збиранні. Сторона захисту наголошує, що протокол слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 , необхідно визнати недопустимим, оскільки ОСОБА_9 страждає на психічну хворобу та є обмежено осудним. Навівши доводи на недопустимість даного доказу, згідно з вимогами ч. 1 ст. 89 КПК України, адвокат просив визнати недопустимими протокол проведення слідчого експерименту від 01.12.2021 з підозрюваним ОСОБА_9 та додаток у виді лазерного диску.

У той же час, відповідно до змісту частини першої статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, хоча й може мати значення при оцінці допустимості доказу, зафіксованого в висновку експерта. Частиною другою даної статті передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд не погоджується з вказаними доводами сторони захисту, виходячи із наступного.

Конституційний Суд України у рішенні №12-рп/2011 від 20.10.2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

З постанови Верховного Суду України від 09.06.2016 у справі №5-360/кс 15, слідує, що Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зазначені слідчі дії проведені відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу, підстав для сумніву в їх законності немає.

Отже, дослідивши протокол проведення слідчого експерименту від 01.12.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_9 та додаток у виді лазерного диску, суд вважає, що документи є належними і допустимими доказами. Підстав для визнання їх недопустимими суд не вбачає.

Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання допитаних в судовому засіданні свідків, потерпілого та перегляду відеоматеріалу від 30.11.2021 під час огляду місця події, перегляду відеоматеріалу слідчого експерименту від 01.12.2021 за участі ОСОБА_9 , що міститься на DVD-R диску, оскільки вони узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, так само, не надано суду доказів, що їх спростовують. Будь-яких підстав недовіряти показанням вказаних осіб, суд не вбачає, оскільки мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Тому з огляду на наведені докази, у судовому засіданні з достатньою повнотою встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставини, що виключають злочинність діяння ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ознак протиправності. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 раптово, на ґрунті невстановленого конфлікту, під час словесної сварки, нанесли ОСОБА_12 по голові не менше 9-10 ударів, по грудній клітці не менше 4 ударів, по лівій руці не менше 4 ударів, по правій нозі не меншу 10 ударів, по лівій нозі не менше 5 ударів, чим спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді чисельних синців та саден в області голови, верхніх та нижніх кінцівках, рани голови, закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку, закритого перелому кісток носу, перелому 4, 6, 7, 8, 9 ребер справа, перелому 4-8 ребер зліва, що ускладнилося шоком. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок поєднаної травми голови (закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку та шлуночки мозку), грудної клітини (двосторонні переломи ребер), що ускладнилося шоком. Отже, між діями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та наслідками, спричиненими ними потерпілому, існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

Разом з тим, до цієї події обвинувачена ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували з ОСОБА_12 в добрих відносинах. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 завдали удари ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин по відношенню до свого знайомого. Така, кількість та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_12 , свідчить про особливу лють обвинуваченої та особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, що спричинили їх в момент завдання, та виключно про їх агресивний настрій.

Отже, суд вбачає, що наявність неприязних відносин у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 до ОСОБА_12 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду як мотив нанесення обвинуваченою та особою, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

При цьому раптовість, послідовність, і динамічність дій, вчинених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , характер, спосіб, механізм та сила нанесення ударів, знаряддя злочину, нанесення ударів без будь-якої вибірковості при визначенні місць для їх нанесення, а саме по голові та всьому тілу потерпілого, свідчать про цілеспрямованість умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого.

Встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи в агресивному стані, на ґрунті неприязних відносин, наносячи таку кількість ударів потерпілому, мали намір на спричинення йому виключно тілесних ушкоджень. При цьому ОСОБА_9 страждає на легку розумову відсталість (олігофренію у ступені вираженої дебільності), тому під час скоєння злочину чітко не усвідомлював соціально-небезпечний характер своїх дій, не передбачав наслідки скоєного.

Отже, за встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть, існував прямий причинний зв`язок. Тому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повинні відповідати за фактично спричинені їх протиправними діями наслідки.

Суд дійшов до переконання, що дії особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_9 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_5 було подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 . Підставою для звернення прокурора з клопотанням є висновок судово-психіатричної експертизи КНП КОР «ОПНМО» відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз № 728 від 22.12.2021, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на легку розумову відсталість (олігофренію у ступені вираженої дебільності). ОСОБА_9 у період скоєння інкримінованих йому дій, не міг та не може у теперішній час, усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій, у стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.

Заявлене клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні прокурор підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його з підстав зазначених у ньому.

Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», з урахуванням положень п. 14 ч. 3 ст. 25 Закону України «Про психіатричну допомогу», а також п. 5 принципу 18 додатку до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18.02.1992 № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», передбачено право особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів примусового характеру та її представника, бути присутніми на будь якому судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних з цим їх прав, брати у ньому участь та бути вислуханими.

У судовому засіданні учасники кримінального процесу підтримали клопотання та просили суд застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

У відповідності до ч. 2 ст. 513 КК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР ОПНМО № 728 від 22.12.2021 встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на легку розумову відсталість (олігофренію у ступені вираженої дебільності). ОСОБА_9 , у період скоєння інкримінованих йому дій, не міг та не може, у теперішній час, усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. ОСОБА_9 , під час скоєння інкримінованих йому дій, у стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.

У відповідності до статті 94 КК України визначені види примусових заходів медичного характеру, серед яких залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: а саме, п. 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Частина 5 даної статті встановлює, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись: ст. ст. 84, 86, 94, 100, 126, 363-364, 372, 503-513 КПК України, ст.ст. 18, 26, 94, ч. 2 ст. 121 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000310, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2022, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до психіатричного відділення з суворим режимом нагляду «Клінічної лікарні «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), до вступу ухвали в законну силу.

Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази: черевики чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кофту чорного кольору з вставками сіро-коричневого кольору з написом «blend of america», штани та куртку чорного кольору, повернути власнику ОСОБА_9 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1