У Х В А Л А

про арешт майна

28 вересня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0004565, яке внесене до ЄРДР 24 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, прокурор ОСОБА_3 просила:

1) накласти арешт на майно, яке було вилучене 23 вересня 2023 року під час огляду місця події, а саме автобус марки «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ПрАТ «ІСУЗУ-АТАМАН УКРАЇНА», розташоване за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 9, 1-Ф;

2) заборонити використовувати вказане майно за призначенням, а також заборонити розпоряджатися будь-яким чином арештованим майном до прийняття рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Мотивувала це тим, що автобус марки «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004565, яке внесене до ЄРДР 24 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вважала, що з метою його збереження, запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення і відчуження на нього необхідно накласти арешт.

До того ж, існує необхідність призначити інженерно-технічну експертизу, з метою встановлення технічного стану, а тому повернення автобусу марки «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 може призвести до його пошкодження, знищення чи псування, що унеможливить проведення судових експертиз.

Представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 пояснив, що автобус марки «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 перебуває у лізингу в ТОВ «ТРАНССІТІ», проти його арешту він не заперечує, однак вважає, що заборона використання його за призначенням, негативно вплине на роботу підприємства, адже вказаний транспортний засіб використовується на 21-му маршруті і є єдиним, який обладнаний для перевезення пасажирів з інвалідністю, а тому просив передати останній на відповідальне зберігання ТОВ «ТРАНССІТІ», адже він не містить на собі слідів ДТП, водій вину визнає.

Після вказаних пояснень, прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти передачі автобусу марки «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ТОВ «ТРАНССІТІ».

Слідчою суддею установлено, що згідно з витягом, 24 вересня 2023 року до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з таким коротким викладом обставин, що можуть свідчити про їх вчинення:

«… 23 вересня 2023 року близько 19:45 год. ОСОБА_5 , … керуючи маршрутним таксі автобус марки «ATAMAN», р.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в смузі руху громадського транспорту, після маневру розвороту, проїзної частини Олександрійського бульвару в м. Біла Церква, в напрямку Сквирського Шосе, відволікся від керування транспортним засобом, в наслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 … який перетинав проїзну частину з права на ліво відносно напрямку руху автобуса по регульованому пішохідному переходу. В наслідок ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження».

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 вересня 2023 року, виявлений та вилучений на штрафний майданчик автобус марки «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 , за результатами огляду останнього на ньому механічні пошкодження не виявлені.

Згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24 вересня 2023 року, автобус марки «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, місцем зберігання визначено: Київська область, м. Біла Церква, 4.

Відповідно до договору фінансового лізингу № 24 від 28 листопада 2022 року, автобус «Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у лізину в ТОВ «ТРАНССІТІ», строком на 24 (двадцять чотири) місяці.

Згідно з додатковою угодою № 184 до договору № 35 від 14 червня 2018 року, автобус Ataman F092H6», р.н.з. НОМЕР_1 , є транспортним засобом, якому надане право на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 21 «вул. Ігоря Зінича вул. Томилівська».

Відповідно до сертифікату відповідності автобус «Ataman F092H6» має обладнані місця, призначені для перевезення пасажирів на інвалідних візках.

Слідчий суддя вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_3 керується такими положеннями закону та мотивами.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, якщо слідчий суддя врахувавши правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб дійде до висновку про можливість накладення арешту для забезпечення збереження речових доказів, він зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На виконання вищевикладених положень закону, слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна, на яку посилалась прокурор є необхідність збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, предмет вчинення кримінального правопорушення є речовим доказом.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України є транспортний засіб.

Отже, слідчий суддя вважає, що транспортний засіб марки «Ataman F092H6», н. з. НОМЕР_1 , правомірно визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що обмеження права власності на вищевказаний транспортний засіб буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки зможе забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, наслідки арешту майна для його володільця та третіх осіб, а саме у разі його вилучення, буде негативний вплив на виконання ТОВ «ТРАНСІСТІ» своїх зобов`язань перед Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області, а також на осіб, з інвалідністю, які користуються послугами громадського транспорту, адже як установлено у судовому засіданні транспортний засіб марки «Ataman F092H6», н. з. НОМЕР_1 , використовується, як маршрутне таксі, є єдиним автобусом, який здатний перевозити пасажирів з інвалідністю на маршруті № 21.

Отже, слідчий суддя оцінивши усі наведені обставини, враховуючи те, що транспортний засіб марки «Ataman F092H6», н. з. НОМЕР_1 , не має механічних пошкоджень, які утворилися унаслідок ДТП та які необхідно зберегти до закінчення кримінального провадження, вважає, що найменш обтяжливим способом арешту, який можна застосувати, для уникнення надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб є заборона відчуження та розпоряджання ним, без заборони користування майном за призначенням, з передачею його на відповідальне зберігання володільцю ТОВ «ТРАНССІТІ».

Отже, за викладених обставин, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора частково.

Керуючись ст. 170, 173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 23 вересня 2023 року під час огляду місця події, а саме автобус марки «Ataman F092H6, н. з. НОМЕР_1 , власником якого є Приватне акціонерне товариство «ІСУЗУ-АТАМАН УКРАЇНА», місцезнаходження: м. Київ, вул. Сирецька, 9, корп. 1-Ф та яке знаходиться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССІТІ», місцезнаходження: Київська область, м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 20, кв. 12, згідно з Договором фінансового лізингу № 24 від 28 листопада 2022 року, шляхом заборони відчужувати та іншим розпоряджатися вказаним майном, БЕЗ заборони користування ним за призначенням.

Передати автобус марки «Ataman F092H6, н. з. НОМЕР_1 , для відповідального зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1