Справа № 466/4055/23
Провадження № 1-кс/466/865/23
У Х В А Л А

іменем України

«10» травня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в:

24 квітня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що 12 травня 2022 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000145 від 21 квітня 2022 року, старший дізнавач сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області (далі ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області) ОСОБА_4 вилучив його автомобіль марки «BMW X5», д.н.з НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключ для проведення експертизи, наголосивши, що експертиза в кримінальному провадженні буде проведена в найкоротші терміни.

В подальшому старший дізнавач сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до Залізничного районного суду м. Львова та просив в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000145 від 21 квітня 2022 року, накласти арешт на автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , оскільки даний транспортний засіб являється доказом та з ним необхідно провести експертні дослідження та інші процесуальні дії направлені на виконання завдань кримінального судочинства. Арешт на вказане майно необхідний для повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування у формі дізнання з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні.

16 травня 2022 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова розглянув клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та наклав арешт на наступне майно: автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 та ключ запалювання до цього автомобіля, шляхом заборони користування, розпорядження цим майном та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

На дату винесення ухвали про накладення арешту, автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , належав йому, ОСОБА_3 , на праві власності та був придбаний 26 листопада 2021 року у ОСОБА_5 . Реєстрація вказаного автомобіля на його ім`я відбувалась в сервісному центрі МВС, що знаходиться на вул. Д.Апостола,11 у м. Львові

31 травня 2022 року він звертався до старшого дізнавача ОСОБА_4 із заявою чи проведені всі необхідні експертні дослідження та інші процесуальні дії направлені на виконання завдань кримінального судочинства із його вищевказаним автомобілем, на яку 02 червня 2022 року отримав відповідь, що й надалі зберігається необхідність у застосуванні заходу забезпечення щодо його автомобіля.

30 червня 2022 року він, ОСОБА_3 , повторно звернувся до старшого дізнавача ОСОБА_4 чи проведені всі необхідні експертні дослідження та інші процесуальні дії, направлені на виконання завдань кримінального судочинства, із його автомобілем марки «BMW X5», д.н.з НОМЕР_1 , однак станом на даний час жодної відповіді не отримав.

12 вересня 2022 року він звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: автомобіля марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 та одного ключа до вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 15 вересня 2022 року у задоволенні його клопотання було відмовлено.

30 вересня 2022 року він, як власник арештованого майна, звертався до керівника сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 із заявою чи проведені всі необхідні експертні дослідження та інші процесуальні дії, направлені на виконання завдань кримінального судочинства, із його автомобілем, проте станом на сьогоднішній день відповіді на своє звернення так і не отримав.

09 грудня 2022 року він, ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: автомобіля марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого на його ім`я та одного ключа до вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 03 січня 2023 року в задоволені цього клопотання було відмовлено.

17 лютого 2023 року він в черговий раз звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: автомобіля марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , та одного ключа до вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 08 березня 2023 року в задоволені його клопотання також було відмовлено.

Він, ОСОБА_3 , вважає, що потреба в застосуванні арешту його майна відпала, виходячи з наступного.

З моменту вилучення автомобіля пройшло більше 12 (дванадцяти) місяців та за цей період слідчі мали достатньо часу, щоб провести всі необхідні експертні дослідження та інші процесуальні дії.

З пояснень дізнавачів, які вони надали в судовому засіданні 08 березня 2023 року під час розгляду його клопотання про скасування арешту, вбачається, що органами досудового розслідування на протязі 10 (десяти) місяців з моменту арешту автомобіля марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , проведено та долучено до матеріалів кримінального провадження автотехнічну, трасологічну та товарознавчу експертизи.

Також дізнавачі, в судовому засіданні, заявили, що 27 січня 2023 року дізнавачем ОСОБА_9 винесена постанова про призначення у справі пожежно-технічної експертизи і 16 січня 2023 року експертом оглянуто автомобіль, однак виготовлення експертизи відкладається на два місяці.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 про відмову в скасуванні арешту його майна від 08 березня 2023 року вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про те, що відсутній баланс між потребами досудового розслідування в арешті автомобіля та обмеженнями права власності на автомобіль.

Станом на даний час висновок пожежно-технічної експертизи готовий і знаходиться в органів досудового розслідування, всі інші необхідні експертизи вже є в матеріалах справи, а тому в органу досудового розслідування не має необхідності надалі тримати під арештом його майно.

Під час досудового розслідування він, ОСОБА_3 , був залучений до участі в кримінальному провадженні в якості свідка та протокол його допиту міститься в матеріалах справи.

Станом на даний час органом досудового розслідування та процесуальним прокурором підозру у вчиненні кримінального правопорушення в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000145 від 21 квітня 2022 року, нікому не оголошено.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

За змістом п.1 ч.2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину становить дванадцять місяців

Приписами ст. 284 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Враховуючи те, що підозру в кримінальному провадженні нікому не оголошено, а строк досудового розслідування закінчився слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження та повернути йому арештований автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та один ключ до замка запалювання.

Вважає за необхідне також наголосити на тому, що органи досудового розслідування та процесуальний прокурор неодноразово зловживали своїми процесуальними правами і не виконували свої обов`язки згідно КПК України. Зокрема, дізнавачами та прокурором не було надано жодних доказів (документів), які можуть підтвердити, чому на протязі десяти місяців з моменту арешту автомобіля, вони не змогли провести або хоча б винести постанову про призначення пожежно-технічної експертизи.

Така бездіяльність дізнавачів та прокурорів, суперечить завданням кримінального провадження, якими згідно із ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім цього, зазначає, що на даний час він не має змоги користуватись власним автомобілем, який є єдиним в сім`ї транспортним засобом, арешт його автомобіля спричиняє великі незручності і завдає йому моральну шкоду та матеріальні збитки.

У зв`язку із військовим станом та можливими обстрілами військами російської федерації великих міст та критичної інфраструктури України, враховуючи, що його будинок по вул. Винниця, 2А у м. Львові знаходиться біля залізничної колії та моста, він зі своєю сім`єю змушений тимчасово проживати за межами м. Львова та змушений щодня возити свою малолітню дитину до школи №91, яка розташована в м. Львові.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини, положення матеріального і кримінального процесуального законодавства, практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, просить скасувати арешт автомобіля марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , одного ключа запалювання до цього автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія (технічний паспорт) НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , та повернути вищевказане майно йому, як власнику цього майна, на відповідальне зберігання.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 24 квітня 2023 року вищевказану справу за клопотанням ОСОБА_3 передано для розгляду по суті слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 09 травня 2023 року ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_10 клопотання підтримали, зіславшись на викладені в ньому обставини.

Старший дізнавач сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 в судовому засіданні 09 травня 2023 року проти задоволення клопотаня заперечив та пояснив, що з грудня 2022 року він проводить досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000145 від 21 квітня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України. Раніше досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснював старший дізнавач сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 . Майно, на яке просить скасувати арешт ОСОБА_3 є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, а тому в задоволенні клопотання просить відмовити.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 10 травня 2023 року о 16.00 год., ОСОБА_3 , його представник адвокат ОСОБА_10 та старший дізнавач ОСОБА_11 не з`явились та подали до суду заяви про завершення розгляду справи без їх участі.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання 10 травня 2023 року всіх учасників процесу фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_10 в підтримку клопотання, пояснення старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , з`ясувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000145 від 21 квітня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 ч.2 ст. 358 КК України. Раніше досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснював старший дізнавач сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4

12 травня 2022 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000145 від 21 квітня 2022 року, старший дізнавач сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 вилучив у ОСОБА_3 автомобіль марки «BMW X5», д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серія НОМЕР_3 та ключ до замка запалювання для проведення експертиз.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 12 травня 2022 року вищевказані автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та ключ до замка запалювання визнані речовими доказами в зазначеному кримінальному провадженні.

В подальшому старший дізнавач сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до Залізничного районного суду м. Львова та просив в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000145 від 21 квітня 2022 року, накласти арешт на автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , оскільки даний транспортний засіб являється доказом та з ним необхідно провести експертні дослідження та інші процесуальні дії направлені на виконання завдань кримінального судочинства. Арешт на вказане майно необхідний для повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування у формі дізнання з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2022 року дане клопотання було задоволено та накладено арешт на наступне належне ОСОБА_3 на праві власності майно: автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) НОМЕР_3 та ключ до замка запалювання до цього автомобіля, шляхом заборони користування, розпорядження цим майном та проведення з ним обліково-реєстраційних операцій.

На дату винесення ухвали про накладення арешту, автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , належав заявнику ОСОБА_3 на праві власності та був придбаний ним 26 листопада 2021 року в гр. ОСОБА_5 . Реєстрація вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_3 відбувалась в сервісному центрі МВС, що знаходиться на вул. Д.Апостола,11 у м. Львові.

31 травня 2022 року ОСОБА_3 звертався до старшого дізнавача ОСОБА_4 із заявою чи проведені всі необхідні експертні дослідження та інші процесуальні дії направлені на виконання завдань кримінального судочинства із його автомобілем, на яку 02 червня 2022 року отримав відповідь, що й надалі зберігається необхідність у застосуванні заходу забезпечення щодо його автомобіля.

30 червня 2022 року він, ОСОБА_3 , повторно звертався до старшого дізнавача ОСОБА_4 чи проведені всі необхідні експертні дослідження та інші процесуальні дії, направлені на виконання завдань кримінального судочинства, із його автомобілем марки «BMW X5», д.н.з НОМЕР_1 , однак жодної відповіді на своє звернення не отримав.

12 вересня 2022 року ОСОБА_3 звертався до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: автомобіля марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 та одного ключа до вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 15 вересня 2022 року у задоволенні його клопотання було відмовлено.

30 вересня 2022 року ОСОБА_3 , як власник арештованого майна, звертався до керівника сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 із заявою чи проведені всі необхідні експертні дослідження та інші процесуальні дії, направлені на виконання завдань кримінального судочинства, із його автомобілем, проте відповіді на таке звернення він не отримав.

09 грудня 2022 року власник арештованого майна ОСОБА_3 звертався до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту вищевказаного майна. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 січня 2023 року в задоволені цього клопотання було відмовлено.

17 лютого 2023 року ОСОБА_3 в черговий раз звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: автомобіля марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , та одного ключа до вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 березня 2023 року в задоволені його клопотання також було відмовлено, оскільки не була ще проведена пожежно-технічна експертиза автомобіля.

При розгляді клопотання також встановлено, що на даний час висновок пожежно-технічної експертизи складений та знаходиться в органу досудового розслідування, а всі інші необхідні експертизи також проведені та є в матеріалах кримінального провадження.

Під час досудового розслідування він, ОСОБА_3 , був залучений до участі в кримінальному провадженні та допитаний в якості свідка.

Крім цього, при розгляді клопотання також встановлено, що на даний час органом досудового розслідування та процесуальним прокурором підозру у вчиненні кримінального правопорушення в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000145 від 21 квітня 2022 року, нікому не оголошено.

У відповідності до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5, 6 ст. 170 КПК України передбачено, що:

- у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу;

- у випадку, передбаченому п.2 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КПК України;

- у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна;

- у випадку, передбаченому п.4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з приписами ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Приписами ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені вище міжнародні гарантії недоторканості права власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст. 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

Так, положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами до ч.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалося на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Крім цього, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (заява №31107/96, п. 58).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, п. 42 та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п.п. 49 62 від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69, 73, та інші). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50).

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з приписами п.1 ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Зі змісту ч.9 ст. 100 КПК України випливає, що судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішується питання лише щодо тих речових доказів і документів, які були надані суду при скеруванні в суд обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру чи клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час у вищевказаному кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним йому рухомим майном, та у зв`язку з цим вважає за доцільне передати зазначене в клопотанні арештоване майно ОСОБА_3 , як власнику, на відповідальне зберігання з правом користування цим майном.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 16, 98, 100, 107, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Передати на відповідальне зберігання з правом користування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належний йому на праві власності автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , один ключ запалювання до цього автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , яке видано на ім`я ОСОБА_3 , на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 21 квітня 2022 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений «15» травня 2023 року о 13.00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12).

Слідчий суддя ОСОБА_1