Справа № 743/799/22
Провадження №1-кп/743/19/23
УХВАЛА

09 травня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор»), захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «vkz.court.gov.ua.»), обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор»), захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «vkz.court.gov.ua.»),

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки з розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000772 від 11.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000772 від 11.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Клопотання мотивовано тим, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених необхідно з метою забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання настання ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю їх запобігання застосувавши більш м`який запобіжний захід. Також просив не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 , посилаючись на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що незважаючи на те, що відносно його підзахисного розглядаються кримінальні провадження про вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 та ч.3 ст.307 КК України, то ОСОБА_4 виконував всі покладені на нього процесуальні обов`язки під час застосування до нього домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши заявлені клопотання, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.03.2023, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 18 травня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, та за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Також, обвинувачений, усвідомлюючи важливе значення показів свідків та перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь вплинути на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, раніше притягувався за вчинення особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин та, як вбачається з клопотання прокурора, Святошинським районним судом м. Києва та Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядаються кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.187 та ч.3 ст.307 КК України відповідно. Отже, суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено, а стороною захисту не спростовано, незмінність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та те, що обрання жодного із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Оскільки на момент судового засідання, ризики, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися, та застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, то суд дійшов висновків про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Разом з тим, згідно ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.03.2023, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 травня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО», та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, та за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, обвинувачений, усвідомлюючи важливе значення показів свідків, перебуваючи на волі може шляхом погроз, вмовлянь вплинути на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів.

Оцінюючи можливість впливу ОСОБА_6 на свідків, суд також виходить із вищевказаної процедури отримання свідчень.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та фактичним джерелом його доходів було вчинення протиправної діяльності, то суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено, а стороною захисту не спростовано, незмінність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та те, що обрання жодного із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Оскільки на момент судового засідання, ризики, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися, та застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, то суд дійшов висновків про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та відносно нього не порушено інших кримінальних проваджень, має можливість постійного працевлаштування, а відтак суд вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначених КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Поряд з цим, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 182, 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи тяжкість вчинених правопорушень, а також матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає за доцільне визначити заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800 грн., у національній грошовій одиниці, внесення якої може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний захід у вигляді застави, яка може бути внесена у будь який момент до 24 години 00 хвилин 17 липня 2023 року включно, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 липня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , визначити до 24 години 00 хвилин 17 липня 2023 року включно.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 липня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , визначити до 24 години 00 хвилин 17 липня 2023 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави встановити 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Чернігівській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з- під варти та повідомити усно та письмово Ріпкинський районний суд Чернігівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 24 години 00 хвилин 17 липня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити заінтересованим особам.

Копію ухвали до відома та виконання направити начальнику ДУ «Чернігівський СІЗО».

Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12 травня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1