ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8510/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/157/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 24 березня 2023 року, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано підозрюваному ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громалянина України, одруженого, непрацюючого, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено ОСОБА_10 заставу у 20 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень.

Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв 07 липня 2023 року.

Як слідує з матеріалів провадження, Тернопільським РУП Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 24 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2023 близько 13 год. 15 хв. у ОСОБА_8 , який перебував у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підприємницьку діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_11 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з морозильної камери вказаного магазину масло « ІНФОРМАЦІЯ_3 » торговельної марки «Молокія» масою 180 г, 82% у кількості 4 штук, загальна вартість якого становить 300 гривень та не маючи наміру розрахуватись за викрадений товар, покинув приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_11 на загальну суму 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.05.2023 близько 18 год.30 хв. у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні магазину «Сім-23», підприємницьку діяльність у якому здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Сторс», що на вул. Захисників України, 5 у м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов до стелажу, на якому знаходились товарно-матеріальні цінності, після чого взяв шампуні торговельної марки «H&S» проти лупи Основний догляд об`ємом 250 мл /P&G/ у кількості 3 штук та заховав їх під куртку.

Надалі, ОСОБА_8 , з метою доведення злочину до кінця, не маючи наміру розрахуватися за шампуні торговельної марки «H&S» проти лупи Основний догляд об`ємом 250 мл /P&G/ у кількості 3 штук, вартістю близько 317,70 грн. без ПДВ, вийшов із приміщення магазину, однак був помічений керуючим вказаного магазину ОСОБА_12 , який затримав ОСОБА_8 на вулиці неподалік від входу магазину «Сім-23», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Захисників України, 5.

На вимогу ОСОБА_13 зупинитись та віддати викрадені речі, ОСОБА_8 відреагував та дістав із внутрішньої кишені куртки, в якій був одягнений, шампуні у кількості 3 штук, після чого викинув дані шампуні на тротуар.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте його не було закінчено, з причин які не залежали від його волі.

11.05.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною.

Вказує, що слідчим суддею не було обґрунтовано в чому саме полягають ризики, передбачені ст.177 КПК України, а лише формально їх описано з посиланням на припущення.

На думку апелянта, слідчим суддею належним чином не враховано, що на утриманні у підозрюваного перебуває матір похилого віку а також малолітня дитина, а також його стан здоров`я, зокрема те що він хворіє хронічними інфекційними хворобами.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2023 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 і застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту; міркування прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і тому просить залишити її без зміни та відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе попередити ризики його неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені у клопотанні слідчого обставини, які підтверджуються доданими до нього документами, що були предметом дослідження суду, з достатньою повнотою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Також місцевий суд дійшов правильного висновку, що застосування на даній стадії більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, так як вони не зможуть запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, зокрема ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Кожен з цих ризиків слідчим суддею належним чином досліджено та відповідно аргументовано у судовому рішенні.

На думку колегії суддів, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, а також всі обставини справи, з якими закон пов`язує вирішення такого питання.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не було обґрунтовано в чому саме полягають ризики, передбачені ст.177 КПК України, а лише формально їх описано з посиланням на припущення, є безпідставними і спростовуються змістом судового рішення, в якому наведено детальний аналіз кожного ризику, врахованого слідчим судде, а також мотиви, з яких він прийнятий до уваги при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Непереконливими є твердження апелянта стосовно того, що на утриманні у підозрюваного перебуває матір похилого віку та малолітня дитина, а також його стан здоров`я, зокрема те що він хворіє хронічними інфекційними хворобами і це давало підстави обрати ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід, оскільки вказані обставини жодним чином не зменшують встановлені судом ризики його неналежної процесуальної поведінки. При цьому, жодних доказів щодо утримання ОСОБА_8 своєї матері та неповнолітньої дитини, як про це зазначено в апеляційній скарзі, стороною захисту суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставлять питання в апеляційній скарзі підозрюваний не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді