Справа № 531/55/17
Номер провадження 1-в/948/8/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка подання старшого інспектора Карлівського РВ з питань пробації ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка, мешканця АДРЕСА_1 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2018 року до суду надійшло зазначене подання, яке обґрунтоване тим, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2017р. ОСОБА_6 засуджений за ст. 185 ч.3,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених пп.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України. За період відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 сім разів без поважних причин не з`явився на реєстрацію: 03.10.2017р., 17.10.2017 р., 07.11.2017 р., 21.11.2017 р., 05.12.2017 р., 19.12.2017 р. та 02.01.2018 р., за що йому було внесені письмові попередження. Разом з цим, в період іспитового строку двічі притягувався до адміністративної відповідальності за що йому було накладено стягнення. Ухвалою суду від 22.12.2017 р. було відмовлено у задоволенні подання про скасування звільнення з випробуванням Погорілому у зв`язку з відсутністю засудженого та недостатністю доказів на підтвердження небажання його стати на шлях виправлення. У зв`язку з наведеним автор подання просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування з випробуванням засудженому ОСОБА_6 та направити його для відбування призначеного судом покарання.

У судовому засіданні прокурор подання не підтримав з огляду на відсутність умислу в засудженого на ухилення від відбуття покарання та складні життєві обставини останнього, та просив в його задоволенні відмовити.

Представника персоналу органу пробації подання підтримав та уважав, що засуджений не надав документального підтримання поважності неявки на реєстрацію.

Захисник просив відмовити в задоволенні подання з тих підстав, що відсутні докази умислу ОСОБА_6 на ухилення від відбуття покарання, оскільки засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався та не має постійного місця проживання, та значний час, який минув з часу ухвалення вироку.

Засуджений заперечував проти задоволення подання та повідомив, що постійного місця проживання не має, тривалий час мешкав у притулку, хворів, не має паспорта, а тому не зміг взяти відповідних довідок.

З матеріалів провадження вбачається, що за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2017р. ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до пп.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації (а.о.с.2).

Постановою інспектора Карлівського РВ з питань пробації ОСОБА_7 від 26.07.2017 р. встановлено дні явки для реєстрації, за якою ОСОБА_6 , ознайомлений того ж числа (а.о.с. 13).

Згідно листа реєстрації ОСОБА_6 сім разів поспіль не з`явився на реєстрацію 03.10.2017 р., 17.10.2017 р., 07.11.2017 р., 21.11.2017 р., 05.12.2017 р., 19.12.2017 р. та 02.01.2018 р., (а.о.с.14) ,за що йому було винесено письмове попередження (а.о.с.71).

30.11.2017 р. було адресовано Карлівському ВП ГУНП у Полтавській області подання про передачу матеріалів для проведення розшукових заходів засудженого ОСОБА_6 , оскільки першочергові заходи розшуку результатів не дали (а.о.с57).

Постановою старшого о/у СКП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_8 було заведено на гр. ОСОБА_6 оперативно-розшукову справу і оголошено державний розшук 14.12.2017 р. (а.о.с.65).

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 22.12.2017 р. було відмовлено у задоволенні подання про скасування звільнення з випробуванням засудженому ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що не надано доказів на підтвердження небажання засудженого стати на шлях виправлення, та через відсутність засудженого неможливо з`ясувати причини його неявки на реєстрацію та залишення місця проживання, неможливо встановити наявність умислу засудженого на порушення обов`язків, покладених на нього судом (а.о.с.69).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з заяви засудженого про ОСОБА_6 про припинення розшукових заходів відносно нього, в якій він зазначив, що перебував на лікуванні у м. Миргород та зобов`язався за подальшим викликом з`являтися до поліції та органу пробації (а.о.с.75).

Як вбачається з пояснення засудженого від 04.01.2018 р. ОСОБА_6 зазначив, що він не з`являвся для реєстрації до органу пробації так як перебував на лікуванні у м. Миргород, де лікувався від виразки шлунку, на даний час проживає в с. Куми Карлівського району Полтавської області, Також зазначив, що йому відомо, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків судом уповноважений орган пробації може надіслати подання до суду про скасування звільнення з випробуванням (а.о.с.70).

Крім цього, за період іспитового строку засуджений ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, що потягло за собою накладення стягнень (а.о.с. 79,80).

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що поважними причинами неявки засудженого є: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що хоча ОСОБА_6 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, але ці правопорушення є незначними, та не свідчать про небажання його стати на шлях виправлення, дійсно не з`являвся на реєстрацію, проте у зв`язку зі складними життєвими обставинами, так як не має постійного місця проживання та перебував у притулку, протягом іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому суд, виходячи із принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст.7 КПК України, не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні подання старшого інспектора Карлівського РВ з питань пробації ОСОБА_7 відносно засудженого засудженого ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 7 діб з дня її проголошення через Машівський районний суд, а засудженим з часу отримання ухвали.

Суддя ОСОБА_1