Справа № 159/3061/23
Провадження № 1-кс/159/1627/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

29 червня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 (дистанційно), захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 13.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт нерухомого майна, що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 ; на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження №0000298 від 13.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, посягаючи на порядок обігу психотропних речовин та наркотичних засобів, встановлений Законами України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину РVР в особливо великих розмірах, яку незаконно переніс до будинку, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав з метою подальшого збуту до 12.06.2023, коли в період часу з 19.26 год по 21.02 год під час проведення санкціонованого обшуку в даному будинку вказану особливо небезпечну психотропну речовину РVР в особливо великих розмірах, загальною масою 72,1887 г., було виявлено та вилучено працівниками поліції.

13.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України.

З метою забезпечення можливої конфіскації майна орган досудового розслідування просить накласти арешт на нерухоме майно підозрюваного.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 заперечив у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що хоча це майно юридично зареєстровано за ОСОБА_4 , проте фактично воно належить його дружині.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В силу пункту 3 частини другої, частини п`ятої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою зокрема конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст.307 КК України, диспозиція якої передбачає вчинення дій щодо незаконного обігу наркотичних і психотропних речовин з метою збуту, тобто йдеться про корисливий мотив.

Санкцією частини третьої статті 307 КК передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Застосування конфіскації майна за тяжкі корисливі злочини відповідає приписам статті 59 КК України.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує, що статтею 41 Конституції України гарантована непорушність приватної власності.

Водночас, право власності не є абсолютним, тобто може бути обмежене, однак втручання у це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу пропорційності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства. При обмеженні права власності в інтересах суспільства пропорційними можуть вважатися такі заходи, які є менш обтяжливими для прав і свобод приватних осіб з-поміж усіх доступних для застосування заходів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Наведені слідчим в судовому засіданні доводи і надані докази дають достатні підстави для арешту майна підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає достатнім заборонити відчуження арештованого майна.

Таке обмеження виключає право укладати оплатні те безоплатні договори спрямовані на перехід права власності до інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

-на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 ;

-на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Заборонити відчужувати арештоване майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії ухвали..

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1