Справа № 504/1996/23
Провадження № 1-кс/504/296/23
УХВАЛА
16.08.2023 смт. Доброслав Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженцю с. Залізняк, Сумського району, Сумської області,
українцю, громадянину України, із середньою освітою,
не працюючому, не одруженому,
зареєстрованому за адресою:
не маючий постійного місця мешкання на території Одеської області, раніше судимий.
про підозру у вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого частиною 4 статті 187 КК України повідомлено 17.05.2023 року,
27.07.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 1 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника- адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 , -
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, але не пізніше 16.05.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на скоєння розбійного нападу на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому ОСОБА_5 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи, готуючись до вчинення вказаного нападу, створюючи умови для скоєння злочину, діючи спільно, встановили місце проживання, потерпілого ОСОБА_8 , вивчили графік, маршрут та засіб пересування останнього.
Розробляючи план скоєння розбійного нападу, вказані особи, розподілили між собою ролі при вчиненні нападу таким чином, що невстановлені досудовим розслідуванням особи підготували автомобіль, на якому останні повинні були відвезти ОСОБА_5 до місця перебування потерпілого ОСОБА_8 , а саме за адресою: село Олександрівка Одеського району Одеської області.
В свою чергу ОСОБА_5 відповідно до відведеної йому ролі повинен був під приводом клієнта сісти до автомобілю потерпілого ОСОБА_8 , та рушити до села Першотравневе Одеського району Одеської області, де після вчинення ним розбійного нападу, його б чекали на заздалегідь заготовленому автомобілі марки «Mazda 626» р.н. НОМЕР_1 невстановлені досудовим розслідуванням особи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану, заздалегідь визначившись із об`єктом свого злочинного посягання 16.05.2023 близько 11:40 годин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), відповідно до відведених злочинних ролей невстановлені досудовим розслідуванням особи відвезли ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mazda 626» р.н., державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , до с. Олександрівка Одеського району Одеської області, де у той час перебував потерпілий ОСОБА_8 та залишивши ОСОБА_5 поїхали у невідомому напрямку, попередньо домовившись з останнім, що після вчинення ним нападу на потерпілого, заберуть його з місця вчинення злочину.
У подальшому, ОСОБА_5 діючи згідно розробленого плану, попрямував до магазину за адресою: с. Олександрівка, Одеського району, Одеської області, де у той час перебував ОСОБА_8 , під приводом замовлення таксі ОСОБА_5 , звернувся до потерпілого із пропозицією про надання останнім послуги з перевезення до села Першотравневе, Одеського району, Одеської області за грошову винагороду у сумі 400 грн., на що потерпілий погодився.
Далі, знаходячись в автомобілі марки «Hyundai Accent» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , рухаючись по дорозі в напрямку села Першотравневе, Одеської області, Одеського району, ОСОБА_5 , заздалегідь маючи злочинний намір на напад з метою заволодіння чужим майном, маючи при собі завчасно підготовлене знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет ззовні схожий на кастет, визначившись із об`єктом свого злочинного посягання, з корисливих мотивів переслідуючи мету незаконного збагачення,вибрав момент найбільш підходящий для реалізації свого злочинного умислу, дістав із правої кишені своєї куртки кастет, та несподівано для потерпілого наніс ОСОБА_8 численні удари в голову з правої сторони, чим спричинив тілесні ушкодження останньому.
Потерпілий, з метою уникнення подальших насильницьких дій зі сторони ОСОБА_5 , зупинив автомобіль та вибіг із нього.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переслідуючи потерпілого ОСОБА_8 , вийшов з його автомобілю та з метою подолання супротиву останнього, продовжив наносити численні удари ногами в область голови та тулуба потерпілого, який в цей час знаходився на землі, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ОД-контузії очного яблука, гематома віка, ЗЧМТ, множинні садна, забій голови та обличчя.
У подальшому, ОСОБА_5 , використавши свою перевагу у фізичній силі над потерпілим ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою та прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень та матеріальних збитків, а також свідомо бажаючи настання таких наслідків схопив рукою за сумку, яка висіла на плечі потерпілого, та шляхом декількох ривків, вирвав у нього сумку, в якій знаходилося майно на загальну суму 5060 грн. та документи на ім`я ОСОБА_8 .
У подальшому ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважав за необхідне та заволодівши сумкою потерпілого ОСОБА_8 в свою чергу зрозумівши, що його незаконні дії стали відкритими для оточуючих, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, де під час переслідування був затриманий співробітниками поліції.
У свою чергу невстановлені досудовим розслідуванням особи на виконання раніше обумовленої домовленості згідно з розподілом ролей, прибули на автомобілі марки «Mazda 626» р.н. НОМЕР_1 в с. Першотравневе Одеського району Одеської області метою сприяння можливості зникнення ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину, однак зрозумівши, що їх дії стали відкритими для оточуючих,зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану.
Кулеметник 2 відділення снайперів взводу снайперів військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_9 , в період часу з 04:00 годин до 06:00 годин знаходячись у населеному пункті Павлівка, Білопільського району, Сумської області, маючи злочинний умисел на таємне викрадення
вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, підійшов до снайпера 2 категорії 4 відділення снайперів взводу снайперів військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_10 , який в цей час відпочивав, та діючи умисно, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу таємно викрав пістолет ТТ № НОМЕР_4 з пістолетним магазином та 8 патронами калібру 7,62х25, який згідно відомості закріплення зброї за особовим складом взводу снайперів військової частини НОМЕР_3 закріплений за солдатом ОСОБА_10 , після чого, з місця скоєння злочину зник самовільно залишивши розташування (дислокацію) підрозділу.
Після цього у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. ОСОБА_9 незаконно переніс вищевказану військову стрілецьку зброю 7,62 мм пістолет «ТТ» (Тульський Токарев) зразку 1930/33 рр. с/№ НОМЕР_4 , 1942 р.в., пістолетний магазин до 7,62 мм пістолета «ТТ» (Тульський Токарев) та пістолетні патрони калібру 7,62х25 ТТ у кількості 8 штук до квартири АДРЕСА_2 , чим вчинив носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, ОСОБА_9 діючи всупереч вимог ст.68 Конституції України, п.1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВР України «про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471- ХІІ, п.п.9, 11, 15 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку,
перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ
від 21.08.1998 № 662, зберігав у квартирі АДРЕСА_2 військову стрілецьку зброю 7,62 мм пістолет «ТТ» (Тульський Токарев) зразку 1930/33 рр. с/№ НОМЕР_4 , 1942 р.в., пістолетний магазин до 7,62 мм пістолета «ТТ» (Тульський Токарев) та пістолетні патрони калібру 7,62х25 ТТ у кількості 8 штук.
Окрім цього, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 придбав у невстановленої досудовим розслідування особи кастет-ніж марки «COLD STEEL B098» після чого у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 поклав вказаний кастет марки «COLD STEEL B098» ніж до карману куртки, яка була на ньому одягнута та почав його незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу до 16.05.2023.
16.05.2023 в період часу з 16:03 годин до 16:19 годин в межах с. Першотравневе, Візирської ОТГ, Одеського району, Одеської області, на відкритій ділянці місцевості поблизу ферми в ході проведення огляду місця події вилучено кастет-ніж, марки «COLD STEEL B098» виготовлений промисловим способом, який є комбінованою холодною зброєю колюче- ріжучої та ударно-дробильної дії.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.07.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою застави, строк якого спливає 17 серпня 2023 року.
У своєму клопотанні слідчий за погодженням з прокурором зазначив, що в теперішній час існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинить інші кримінальні правопорушення, і тому просив слідчого суддю продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідуванні з визначенням розміру застави.
В судовому засіданні прокурор та слідчий доводи клопотання повністю підтримали, просили його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник погодились із доводами прокурора, та слідчого.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України о 14:25 год. 17.05.2023 року.
17 травня 2023 року ОСОБА_5 оголошено про підозру за ч. 4 ст. 187 КК України, яка цього ж дня вручена підозрюваному.
27.07.2023 року ОСОБА_5 пред`явлено підозру за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187 . 1 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку, протоколом огляду, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, повідомленням про оголошення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, іншими матеріалами, які безпосередньо дослідженні слідчим суддею в судовому засіданні.
Слідчий суддя не досліджує і не надає оцінки доказам, які обгрунтовують підозру у вчиненні інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, оскільки це є дискреційними повноваженнями суду.
Оцінюючи наявністю вказаних прокурором ризиків слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що, на думку слідчого судді, свідчить про можливість вчинення обвинуваченим спроб переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя враховує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою (справа «Таран проти України» від 17 жовтня 2013 року).
ОСОБА_5 є громадянином України, не одружений, офіційно не працевлаштований, дітей неповнолітніх не має, раніше судимий за корисний злочин, має місце реєстрації та проживання на території України, проте не має постійного місця проживання на території Одеської області, злочин вчинений на території саме Одеської області.
Отже відсутні міцні соціальні зв`язки.
Стороною захисту не доведено жодного належного та допустимого доказу, який би міг мати достатню стримуючу дію.
Вказане, на думку слідчого судді, дає підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є неможливим на даній стадії.
Слідчий суддя погоджується із прокурором в частині доводів про наявність ризику впливу на потерпілих та свідків, оскільки ці особи ще не допитані судом безпосередньо.
ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» висловив правову позицію, що такий ризик може мати місце на початковій стадії досудового розслідування.
Слідчий суддя погоджується з доводом прокурора про те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки цей довод підкріплений відповідним доказом. Зокрема, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відтак, на думку слідчого судді, обізнаний про невідворотність покарання за вчинення кримінально караних діянь.
Така позиція висловлена ЄСПЛ у справі «Александр Макаров проти РФ».
Слідчий суддя враховує, що в судовому засіданні стороною захисту не спростовано наявність встановлених слідчим суддею ризиків відповідними доказами, тому вони є актуальним в теперішній час.
Отже наявні всі три ризики заявлені прокурором та слідчим.
Слідчий суддя дослідивши додані до клопотання матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання свідків, письмові докази та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Окрім того, з часу затримання підозрюваного та оголошення йому про підозру за ч. 4 ст. 187 КК України кримінальне провадження еволюціонувало, підозрюваному оголошено про нову підозру.
Вказане дозволяє слідчому судді продовжити підозрюваному найсуворіший запобіжний захід з урахуванням правила п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, вбачає наявність підстав для застосування правила ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення (злочин) вчинений із застосуванням фізичного насильства до людини.
Суд, враховуючи індивідуальні ознаки саме цього конкретного кримінального провадження, вважає можливим застосувати альтернативу у вигляді застави, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що діючим кримінальним процесуальним законодавством не визначено поняття «прожитковий мінімум для працездатних осіб», так само як і не зазначено, який період часу або дата береться за основу під час розрахунку цієї суми.
Натомість, п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено поняття мінімальної заробітної плати, та вказано, що це грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Відтак, задля недопущення погіршення становища підозрюваної особи в кримінальному провадженні, керуючись вимогами ст.ст.8,9 КПК України, слідчий суддя вважає, що в даному випадку необхідно застосовувати аналогію закону щодо визначення розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлену законом на 1 січня календарного року відповідно до загальних положень КПК України.
Враховуючи те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб кожного року встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України», то, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2023 року 2684 грн., у зв`язку з чим, слідчий суддя з метою недопущення погіршення становища підозрюваного вважає доцільним визначити розмір застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року, що становить 805200 грн.
Такий запобіжний захід буде достатнім, розумним та справедливою реакцією скоєному кримінальному правопорушенню.
Строк запобіжного заходу не може перевищити строку досудового розслідування.
Досудове розслідування продовжено ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2023 року до 17.10.2023 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 314-316, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Одеський районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , - задовольнити.
На час досудового розслідування продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 59 діб з альтернативою у виді застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року, що становить 805200 грн.
У разі внесення застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), покласти на ОСОБА_5 на строк до 13.10.2023 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
Не відлучатись з населеного пункту в якому підозрюваний ОСОБА_5 фактично проживає ( АДРЕСА_3 ), без дозволу слідчого чи прокурора; прибувати до слідчого, прокурора за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не спілкуватись з свідками даного кримінального правопорушення, носити електронний засіб контролю.
Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.
Слідчий, працівник органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Строк тримання під вартою рахувати з 16 серпня 2023 року.
Строк дії ухвали завершується 13 жовтня 2023 року.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного було покладено відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу для організації її виконання направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та до Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону для здійснення належного контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1