Справа № 405/3339/23
провадження № 1-кс/405/1636/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маловодяне Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , маючого не зняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 14.05.2023, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Окрім цього, слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Додатково зазначила, що підозрюваний позбавлений правом керування транспортними засобами строком на 5 років.

Слідчий в судовому засіданні підтримала подане нею клопотання та зазначила, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення загинула 20-ти річна дівчина, а неповнолітня дитина отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_7 керував транспортним засобом в період комендантської години.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваним здійснювались спроби пливу на свідків, а також з метою ухилення від кримінальної відповідальності вступити до лав ЗСУ.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання слідчого, просиkf застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також додала, що після дорожньо-транспортної пригоди підозрюваний намагався уникнути від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, намагався вдати, начебто, її загибла від дорожньо-транспортної пригоди, донька була за кермом.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 надіслала на електронну пошту клопотання, зі змісту якого вбачається, що вона підтримує підтримала клопотання слідчого та просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_7 намагався впливати на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі і залякував осіб, які перебували в автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.05.2023. Представником наголошується і на те, що ОСОБА_7 постановою суду від 18.01.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та йому призначено покарання у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом на 5 років. Також представник вважає про існування, встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків, запобігти яким можливо в разі застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого, в обґрунтування чого вказала, що підозрюваний знаходився в лікарні та по теперішній час потребує подальшого лікування, не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому щиро розкаюється, не заперечує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані алкогольного сп`яніння, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, заявлені стороною обвинувачення ризики є припущеннями, щодо вчинення її підзахисним цих дій, на свідків не може впливати, дає свідчення. Окрім цього, відразу після дорожньо-транспортної пригоди потерпілих направили до лікарні, за фактом неналежного виконання лікарями службових обов`язків внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст. 140 КК України, просить дати її підзахисному можливість долікуватись, оскільки від дорожньо-транспортної пригоди у нього переламані ребра та шви на спині. За вказаних обставин захисник просить застосувати до її підзахисного менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, думку потерпілих та їх представника, пояснення підозрюваного, захисника, повно та всебічно дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000545 від 14.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, відповідно до фабули якого, 14.05.2023 близько о 00 год. 20 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно результату алкотесту «Драгер» - 0.63‰), керуючи автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Долинська Устинівка на території Долинського району Кіровоградської області, зі сторони м. Долинськ в напрямку смт Устинівка, на заокругленні проїзної частини вправо, щодо напрямку його руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини з наступним перекиданнями автомобіля.

17.05.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, відповідно до якої: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.05.2023 близько 00 год. 20 хв. в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), та п. 2.1 (а) ПДР, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» - 0.63 ‰) та будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував легковим автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , та здійснював перевезення пасажирів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_7 , цілеспрямовано порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, щодо прямої заборони керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та не маючи на це спеціального права, здійснюючи рух на вказаному транспортному засобі по автомобільній дорозі сполученням «Долинська-Устинівка» зі сторони м. Долинська в напрямку смт Устинівка, за межами населеного пункту, на території Кропивницького району Кіровоградської області, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР через наявний стан алкогольного сп`яніння, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху, та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

В результаті недотримання вищезазначених вимог ПДР, ОСОБА_7 , рухався зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму та безпечну швидкість руху в складних погодних та дорожніх умовах, які обумовлювались темною порою доби, відсутністю вуличного освітлення та наявністю заокруглення праворуч щодо напрямку його руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, чим допустив порушення вимог п.п. 12.1 та 12.2 ПДР України.

Невиконання водієм ОСОБА_7 вимог ПДР та свідоме перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля при проїзді ділянки проїзної частини дороги, котра має заокруглення праворуч, призвело до втрати керування транспортним засобом та як наслідок, на відстані 31 м від залізобетонної опори № 72, його виїзду за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, з подальшим перекиданням транспортного засобу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померла в автомобілі швидкої медичної допомоги, пасажир вказаного транспортного засобу неповнолітня ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження та доставлена до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня» Кіровоградської обласної ради для надання медичної допомоги.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.05.2022; протокол огляду місця події від 14.05.2023; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 від 15.05.2023 №2663; протокол допиту неповнолітнього (малолітнього) потерпілого ОСОБА_13 від 15.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.05.2023; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 17.05.2023; роздрукованим чеком з алкотестеру Drager Alcotest 6820 №1480 від 14.05.2023, яким зафіксовано наявність у ОСОБА_7 наявність 0,63 ‰; свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, тобто відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, та використовуючи всі можливості та засоби, може переховуватись від органів досудового розслідування, та враховуючи, що на всій території України введено військовий стан, вказаний ризик не є уявним.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, оскільки неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_11 дають викривальні показання щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Проте, наведені потерпілими доводи, щодо вчинення підозрюваним спроб тиснути на осіб, які 14.05.2023 перебували в транспортному засобі в момент дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу, оскільки доказі цього не надано.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки в матеріалах клопотання містяться вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.11.2022 №388/1319/22, який слідчим суддею переглянуто з правами повного доступу в Єдиному реєстру судових рішень, оскільки наявний в матеріалах справи цей вирок міститься з шифруванням сторін кримінального провадження, згідно якого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, які визначені ст. 76 КК України. Тобто, ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку. Окрім цього, наявний в матеріалах справи витяг з ІІПС «Армор» свідчить про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово протягом 2022 був притягнутий до адміністративний відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а саме ст. 125, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ст. 122-1, ч. 1 ст. 121 КУпАП, за які на нього накладені адміністративні стягнення, в тому числі і позбавлення права керування строком на 5 років. Вказане характеризує ОСОБА_7 як схильного до вчинення правопорушень, його небажання стати на шлях виправлення, та доводять ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, раніше судимий, а тому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх чи малолітніх дітей чи інших утриманців не має, не працює, що не свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, раніше судимий та притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я, який станом на 19.05.2023 перебуває за стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Долинська центральна лікарня Долинської міської ради» з діагнозом: політравма СГМ. ЗТГК, закриті переломи 4-го та 6-го ребер з ліва, забій та рвані рани поперекової ділянки з права, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Наявні в матеріалах інформація, яка міститься в листі КНП «Долинська центральна лікарня Долинської міської ради» вказує лише на неможливість утримання ОСОБА_7 саме в умовах ізолятора тимчасового тримання, жодних доказів неможливості його утримання в умовах слідчого ізолятору учасниками справи не надано. Окремо слідчим суддею зауважується, що в слідчих ізоляторах діють медичні частини, а тому підозрюваний у разі погіршення самопочуття може звернутись до медичної частини того слідчого ізолятора, де він буде тимчасово утримуватись, з вимогою провести його медичний огляд та/або надання медичної допомоги.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який спричинив смерть потерпілої ОСОБА_12 , тілесні ушкодження неповнолітній потерпілій ОСОБА_13 , а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 55 днів з 24.05.2023 по 17.07.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14