У Х В А Л А

08 червня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000016 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000016 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. З метою забезпечення завдань кримінального провадження в частині збереження речових доказів та існування великого ризику приховування, знищення чи відчуження земельних ділянок прокурор просить накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:003:2993, :05:003:2994, :05:003:2996, :05:003:2997, які на даний час належать ОСОБА_4 код , :05:003:2931, яка на даний час належить ОСОБА_5 код , :05:003:2932, яка на даний час належить ОСОБА_6 код , :05:003:2935, яка на даний час належить ОСОБА_7 код , :05:003:2972, , яка на даний час належить ОСОБА_5 код , :05:003:2937, яка на даний час належить ОСОБА_8 код , :03:003:0579, яка на даний час належить ОСОБА_9 код , :05:003:2890,:01:021:0394,:01:021:0395,:01:021:0396, :03:003:0580, які, на даний час, належить ОСОБА_10 - код НОМЕР_1 та визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання Бориспільським районним управлінням поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000016 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння невстановленими особами чужим майном, земельними ділянками за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відомості про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:003:2929, :05:003:2930, :05:003:2931,:05:003:2932,:05:003:2933,:05:003:2934,:05:003:2935,:05:003:2936,:05:003:2937,:05:003:2890,:01:021:0394,:01:021:0395,:01:021:0396,:03:003:0579,:03:003:0580, :05:003:2994, :05:003:2993 внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором на підставі заяви ОСОБА_10 виданої приватним нотаріусом ОСОБА_11 та технічної документації із землеустрою розробленої та отримав витяг з ДЗК № НВ-020 виданий державним кадастровим реєстратором. Разом з цим, вказані земельні ділянки накладались на інші земельні ділянки державної форми власності належної Дніпровському Басейновому управлінню водних ресурсів та на якій розташована дамба. В подальшому здійснювали продаж вказаних земельних ділянок, після чого об`єднували з іншими земельними ділянками, присвоювали нові кадастрові номера.

З інформації наданої ГУ Держгеокадастру у Київській області встановлено, що в архіві Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління не виявлено державні акти на вказані земельні ділянки, які обліковуються за ОСОБА_10 та документація із землеустрою яка стала підставою для формування земельних ділянок із даними кадастровими номерами. Крім того, згідно інформації наявної в АСД «ДОК ПРОФ 3», розпорядчі документи на земельні ділянки з вказаними кадастровими номерами Головним управлінням не видавались. Згідно з інформації наданої Бориспільською районною військовою адміністрацією інформація щодо видачі будь-яких розпорядчих документів по вказаних земельних ділянках відсутня. Крім того, згідно інформації наданої Вороньківською сільською радою встановлено, що Вороньківською, а також Процівською сільською радою не приймались рішення та не видавались будь-які документи стосовно зазначених земельних ділянок.

Постановою прокурора Бориспільської окружної прокуратури від 15.05.2023 земельні ділянки із кадастровими номерами :05:003:2996, :05:003:2997, :05:003:2993,:05:003:2994,:05:003:2931,:05:003:2932,:05:003:2935,:05:003:2972,:05:003:2937,:05:003:2890,:01:021:0394,:01:021:0395,:01:021:0396,:03:003:0579, :03:003:0580 визнано речовим доказом.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки прокурор зазначив метою даного арешту майна, є забезпечення збереження речових доказів, пославшись на наявність постанови від 15.05.2023 року про визнання такого майна речовим доказом. Однак, прокурором не доведено правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, матеріали справи не містять інформації щодо повідомлення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні. Не доведено можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що земельні ділянка на які просить накласти арешт прокурор зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає, а винесення прокурором постанови про визнання вказаної земельної ділянки речовим доказом не може бути беззаперечною підставою для накладення арешту, без доведеності відповідного факту, що таке майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України.

Отже, у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000016 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1