КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/9980/22
Провадження № 1-кп/552/306/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

при секретарі ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000742 від 26.08.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 3 ст. 120, ч. 4 ст. 189 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Київського районного суду м. Полтави знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 3 ст. 120, ч. 4 ст. 189 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 та обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, в ході досудового слідства неповнолітнім обвинуваченим було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 22.04.2023 року, а обставини, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до цього часу не змінилися, ризики вказані в статті 177 КПК України існують та не зникли і не зменшилися. Зміна міри запобіжного заходу для обвинувачених неможлива, оскільки може призвести до порушення процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_9 та законний представник потерпілого ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали та прохали продовжити для обвинувачених міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_11 та законні представники неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_3 в задоволенні прокурора просили відмовити та змінити міру запобіжного заходу для обвинувачених на такий, що не буде пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_4 прохав змінити міру запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_12 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_12 та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 клопотання захисника підтримали, в задоволенні прокурора просили відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно вимог ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , згідно ст.12 КК України підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 10 років.

Отже, розуміючи невідворотність покарання та оцінюючи покарання, яке їм загрожує, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, можуть переховуватись від суду.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 можуть впливати на потерпілого та свідків з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання.

Також, під час вирішення питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 29.06.1991 вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи вищезазначені ризики і наявність обґрунтованого обвинувачення, застосування до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладені обставини змінити обвинуваченим міру запобіжного на більш м`які запобіжні заходи неможливо, оскільки обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконання ними обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, наявні обставини свідчать про те, що заявлені під час обрання тримання під вартою ризики не зменшилися, а подальше тримання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою є цілком виправданим, оскільки останні можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які не можуть перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 197, 199, 331, 372, 376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.08.2023 року включно.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.08.2023 року включно.

Копію ухвали направити для виконання в Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо в Полтавський апеляційний суд протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1