Справа № 442/3995/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/659/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 червня 2023 року відносно засудженого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 , -

встановила:

цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено останнього умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 10 місяців 16 днів.

В апеляційній скарзі прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала суду не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним.

Зазначає, що судом не враховано, що засуджений ОСОБА_7 з 28 липня 2022 року відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» і характеризується негативно, оскільки не заохочувався та до дисциплінарної відповідальності не притягався, ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, до виконання вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, участі у проведенні виховних заходів та програмах диференційованою виховного впливу не приймає, до підвищення загальноосвітнього рівня вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, участі у самодіяльних організаціях не приймає.

Акцентує, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий і згідно протоколу №10 від 12 травня 2023 року рішенням комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» останньому відмовлено у застосуванню ст. 81 КК України, як такому, що не довів своє виправлення.

Наголошує, що представник установи виконання покарання заперечила щодо задоволення клопотання засудженого.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 червня 2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок суду про виправлення засудженого залежить від переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк, ніж це було визначено вироком і також повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України засуджений до трьох років позбавлення волі, з яких, на даний час він фактично відбув дві третіх строку.

На підставі наявних в матеріалах справи характеризуючих особу засудженого даних, які були в розпорядженні апеляційного суду, колегією суддів не встановлено факту його виправлення.

Так, загалом, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, режимних вимог не порушував до дисциплінарної відповідальності не притягався, адміністрацією установи не заохочувався, не працевлаштований, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. Не приймає участі в організації та проведенні виховних заходів. До реалізації програм диференційованого виховного впливу не задіяний. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно - технічних навичок - не прагне, вважає свій загальноосвітній рівень достатнім. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.

Двічі за рішеннями комісії установи виконання покарань засудженому ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні положень ст.ст. 81, 82 КК України, як такому, що не довів своє виправлення і не став на шлях виправлення.

Таким чином, надаючи оцінку зазначеним обставинам, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про передчасність висновків місцевого суду, оскільки можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання закон пов`язує не лише із відбуттям певної частини призначеного покарання, а і з сумлінною поведінкою і ставленням до праці, якими засуджений довів своє виправлення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші засуджені, зокрема, це участь в суспільному житті, виконання доручень, підвищення загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

На думку колегії суддів, встановлені судом першої інстанції обставини не вказують на доведеність виправлення засудженого та готовність до самокерованої поведінки і не свідчать про те, що ОСОБА_7 у разі умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, спроможний дотримуватися соціальних норм життя.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 - задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 червня 2023 року відносно засудженого ОСОБА_7 - скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4