ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7336/23

Провадження № 11-сс/4820/180/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю заявника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницього міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 06.03.2023 року ОСОБА_5 звертався до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, однак, відомості до ЄРДР, за поданою ОСОБА_5 заявою про кримінальне правопорушення, всупереч ст. 214 КПК України, внесені не були. У скарзі ОСОБА_5 просить: зобов`язати уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області негайно внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 06.03.2023 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Із наданих матеріалів перевірки №1269 вбачається, що дійсно 06.03.2023 р. ОСОБА_5 звертався до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою. З неї вбачається, що 21.04.2015 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від ОСОБА_5 в позику грошові кошти в сумі 2000 Євро, які зобов`язувався повернути до 21.07.2015 року. На підтвердження отримання коштів між ними 21.04.2015 року укладено письмовий договір позики грошових коштів. Внаслідок таких дій, у сторін договору виникли правовідносини за договором позики грошових коштів..Грошове зобов`язання ОСОБА_6 у вказаний в договорі строк не виконав, більш того, почав ухилятися від зустрічі з ОСОБА_5 та ігнорувати телефонні дзвінки. На думку заявника ці обставини проявом невиконання зобов`язань з повернення позики, а тому ОСОБА_5 , звернутися до суду з цивільним позовом, який, згідно ухвали суду, відкрив позовне провадження у справі №686/350/23. У своєму відзиві у справі №686/350/23 ОСОБА_6 заперечує факт отримання коштів та підписання Договору позики втім, одночасно вказує, що мав взаємовідносини з позики з ОСОБА_5 та на сьогоднішній день у нього відсутні будь які грошові зобов`язання.

Також зазначає, що що ОСОБА_6 05.09.2018 року звернувся і до ОСОБА_7 , з проханням надати в позику грошові кошти. Цього ж дня ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 в позику грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, які зобов`язувався повернути до 05.12.2018 року. На підтвердження отримання коштів між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 05.09.2018 року укладено письмовий договір позики грошових коштів Внаслідок таких дій у сторін договору виникли правовідносини за договором позики грошових коштів. ОСОБА_7 передав у власність, а ОСОБА_6 , прийняв 10000 доларів США. Грошове зобов`язання ОСОБА_6 у вказаний строк не виконав, більш того, почав ухилятися від зустрічі з ОСОБА_7 та ігнорувати телефонні дзвінки. Дане є проявом невиконання зобов`язань з повернення позики, а тому зумовило для ОСОБА_7 звернутися до суду з цивільним позовом Згідно ухвали суду відкрито позовне провадження у справі №686/3117/23 У своєму відзиві у справі №686/3117/23, ОСОБА_6 , також, заперечує факт отримання коштів та підписання Договору позики та одночасно вказує, що мав взаємовідносини з позики з ОСОБА_7 та на сьогоднішній день у нього відсутні будь які грошові зобов`язання.

З наведених ОСОБА_5 вважає, що в діях ОСОБА_6 , міститься склад злочину, передбачений ч.1 ст.190 КК України. Відповідно до диспозиції статті 190 КК України, кримінальна відповідальність наступає у випадку заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Об`єктивна сторона шахрайства (злочину, передбаченого ст. 190 КК) полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. З суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється тільки з прямим умислом, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, на яку вона не має ніякого права, передбачає заподіяння матеріальної шкоди і бажає завдати таку шкоду. Посилається на практику ВС- постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №712/7368/13-к якою тлумачиться поняття шахрайства коли винна особа в момент заволодіння цим майном, мала на меті його присвоїти, а зобов`язання - не виконувати. Як шахрайство, вчинене шляхом, зловживання довірою, слід розглядати укладення договорів кредиту, позики, попередньої оплати за виконання певної роботи тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності, виконати належно обумовлену роботу чи повернути борг Постанову Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі №5-250кс16 за якою для кваліфікації скоєного як шахрайства не має значення рівень витонченості обману, ступінь обачності або, навпаки, легковажності потерпілого. Важливо лише, щоб у конкретній ситуації потерпілий не усвідомлював факту застосування щодо нього обману (зловживання довірою), щоб обманні дії винного були ефективними в аспекті успішного заволодіння чужим майном (правом на нього); відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, треба виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство - якщо встановлено те, що особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати; Постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №295/17062/15-к за якою розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правовової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності.

З наведених підстав в своїй заяві ОСОБА_5 просив: внести відповідні відомості до ЄРДР; розпочати розслідування за цією заявою про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 КК України; видати ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого.

Вказана заява ОСОБА_5 від 06.03.2023 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ХРУП за № 3743. Після чого, ця заява ОСОБА_5 була скерована начальнику ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де 13.03.2023 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ВнП №1 ХРУП за № 5237.

Відомості до ЄРДР за цією, поданою ОСОБА_5 , заявою, датованою 06.03.2023, внесені не були, про що ОСОБА_5 було повідомлено листом №3956/121/122-2023 від 04.04.2023.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 12квітня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено з огляду на те, що у поданій ОСОБА_5 заяві, яка датована 06.03.2023, викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч.1 ст.190 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (так, зі змісту поданої заяви не вбачається, що у випадках, про які повідомляв ОСОБА_5 , мало місце умисне заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи ОСОБА_5 про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди ОСОБА_5 із змістом поданих в рамках цивільних справ №686/3117/23 та №686/350/23, судовий розгляд у яких ще не завершений, ОСОБА_6 відзивів із запереченнями щодо задоволення позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про стягнення боргу за договорами позики. Однак, ні заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, ні долучені до цієї заяви документи, жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_6 , який 21.04.2015 та 05.09.2018 отримував в позику грошові кошти (про що йдеться у поданій ОСОБА_5 заяві від 06.03.2023), в момент укладення цих договорів позики, мав намір не виконувати зобов`язання та присвоїти чуже майно, а з врахуванням того, що розгляд вказаних цивільних справ ще не завершений, не свідчать й долучені до заяви ОСОБА_5 документи й про те, що зобов`язання з повернення позики, на сьогоднішній день, й досі існує.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, заявникподав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді, скасувати її та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області негайно внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 06 березня 2023 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Свої вимоги аргументує незаконністю та необґрунтованістю судового рішення .

Вважає, що в діях ОСОБА_6 є ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Стверджує, що бездіяльність уповноважених працівників ГУНП у Хмельницькій області є такою, що грубо порушує норми КПК.

Вказує, що він не вбачає тих об`єктивних оцінок судом доказів, які б стали у противагу викладеній ним скарзі до слідчої судді. Так, слідча суддя не надала належної оцінки факту бездіяльності правоохоронного органу щодо невнесення відомостей до ЄРДР та дійшланеобґрунтованого висновку, що його заява не містить повідомлення про злочин, в той час як в заяві від 06.03.2023 року ОСОБА_8 зрозуміло і однозначно повідомляв про злочин і за змістом заява містить короткий виклад обставин, що беззаперечно свідчать про вчинення злочину ОСОБА_9 підтверджується вчиненого під час надання відзиву та в апеляційній його скарзі по цивільній справі, тобто зазначене прізвище цього правопорушника, названа правова кваліфікація злочину із зазначенням ст. 190 КК України, тобто вказані всі необхідні відомості, яких достатньо для внесення їх до ЄРДР.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вважає, що пропустив його з поважних причин, так як про рішення, яке він оскаржує,дізнався лише 26.04.2023.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та прийняти нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника,який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Приймаючи рішення про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду за апеляційною скаргою заявника, суд вважає, що він підлягає поновленню з причин наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , оскільки судовий розгляд провадження здійснювався у його відсутності, який про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 26.04.2023.

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційній скарзі заявник оскаржує відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 06.03.2023, в якій останній посилаючись на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме, що ОСОБА_6 взяв у нього в позику грошові кошти в сумі 2000 Євро, які зобов`язався повернути до 21.07.2015, однак грошове зобов`язання ОСОБА_6 у вказаний строк не виконав, тому ОСОБА_5 вважає, що в діях ОСОБА_6 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

За результатом розгляду вказаної заяви, листом від 04.04.2023 ОСОБА_5 було відмовлено, мотивуючи, що в викладених у його заяві обставин, відсутні відомості, які би вказували на вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги заявника, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 06.03.2023 ОСОБА_5 звернувся до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій виклав факти, що свідчать про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України ОСОБА_6 .

Вказана заява ОСОБА_5 від 06.03.2023 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ХРУП за № 3743.

Після чого, заява ОСОБА_5 була скерована начальнику ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де 13.03.2023 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ВнП №1 ХРУП за № 5237.

Відомості до ЄРДР за цією заявою, датованою 06.03.2023, внесені не були, про що ОСОБА_5 було повідомлено листом №3956/121/122-2023 від 04.04.2023.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції правильно наголошує, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з заяви ОСОБА_5 не вбачається вагомих обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що в заяві фактично викладені обставини, які у повному обсязі описують цивільні правовідносини які виникли між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після укладання договорів позики, питання про вирішення цих правовідносин та їх наслідків винесено ОСОБА_5 на розгляд суду у цивільному провадженні, ухвалено судове рішення судом першої інстанції, яке оскаржено в апеляційному суді.

Доводи заявника ОСОБА_5 , які дублюються і в апеляційній скарзі про те, що у межах розгляду його позову до ОСОБА_6 , останній, перебуваючи у статусі відповідача, заперечував проти його позову та повідомляв, що ніколи не укладав з заявником договір позики, тому за висновками заявника, ОСОБА_6 не мав наміру повертати позичені кошти, колегія суддів не вважає підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ознаками шахрайства, оскільки, ці обставини свідчать про правову позицію відповідача ОСОБА_6 , висловлену у межах позовного провадження в суді, оцінку якій надасть суд за наслідками розгляду позовних вимог ОСОБА_5 .

Отже, аналізуючи викладене, судова колегія вважає, що слідчий суддя прийняв законне, вмотивоване і обґрунтоване рішення за скаргою ОСОБА_5 , ухвала слідчого судді відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3