Справа № 950/1482/23
Провадження № 1-кп/950/184/23
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000138 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Лебедин; громадянин України; освіта середня; не одружений; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; не працює)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ). У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджено Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX) строк дії воєнного стану в Україні з продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

27.04.2023 близько 10 години ОСОБА_3 проходив повз господарство, розташоване в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому на той час ніхто не проживав. В цей час у ОСОБА_3 , який був обізнаний, що за вищевказаною адресою ніхто не проживає, виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, діючи умисно, скориставшись відсутністю власника господарства, зайшов через хвіртку до двору, тобто незаконно проник, де через відсутню раму вікна проник до приміщення кухні, належної ОСОБА_5 , з якої викрав два будівельні ломи, довжиною 150 см та 100 см, вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/6723-ТВ від 29.05.2023 складає 433,00 грн. Викрадене ОСОБА_3 виніс із господарства та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 433,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав повністю, суду пояснив, що він часто ходить по тій вулиці, недалеко проживає його мати. 27.04.2023 він побачив, що хвіртка у двір відкрита, зайшов, пройшов через подвір`я до приміщення літньої кухні, заглянув через розбите вікно усередину. Там він побачив два ломи, які узяв та відніс на пункт приймання металобрухту де їх здав та отримав за них кошти. Покаявся, просив його вибачити та не позбавляти волі. Зобов`язався допомогти поставити розбите вікно потерпілій.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та потерпіла не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) кваліфікуючими ознаками якої є вчинена в умовах воєнного стану, та його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає такими, що пом`якшують його покарання. Обставини, визначені у ст. 67 КК України, які обтяжують покарання відсутні.

При призначенні обвинуваченому покарання, на підставі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає із співмешканкою, зі слів допомагає утримувати двох її дітей, доглядає матір.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, позицію потерпілої, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає необхідним призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи окрім тяжкості вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність претензій з боку потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та звільнення його від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні. Питання речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, розмір яких згідно з довідками Сумського НДЕКЦ складає 717,00 грн.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 717,00 грн.

Речові докази: два будівельні ломи, довжиною 150 см та 100 см, які знаходяться у потерпілої ОСОБА_5 вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Вадим КОСОЛАП