КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 серпня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року,

за участі: захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, від 28 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0002228.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою подану скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 28 листопада 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення суду отримано захисником 09 травня 2023 року.

Вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована з огляду на наступне.

Звертає увагу на те, що ухвала винесена після формальної, виключно щодо дотримання процесуальної складової з повідомлення особі про підозру, а не змістовної перевірки обставин, на які вказувалось у скарзі.

Стверджує, що розгляд скарги відбувався без перевірки всіх доводів та аргументів, наведених в скарзі, що залишилися не дослідженими та з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення судового рішення та може мати, як наслідок, скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Зазначає, що ОСОБА_6 сам є потерпілим від вчинення шахрайських дій з боку ОСОБА_7 , що підтверджується фактом заволодіння останнім грошовими коштами ОСОБА_6 в особливо великих розмірах, про що надані власноруч написані розписки.

Вказує, що ОСОБА_6 попередньо не був знайомий із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та приватним нотаріусом ОСОБА_10 , що, на думку захисника, в свою чергу підтверджує те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не могло бути жодних попередніх домовленостей з приводу тих чи інших дій, в яких підозрюється ОСОБА_6 , оскільки останній сам втратив досить значну суму грошових коштів, він не був ознайомлений зі змістом документів, на підставі яких вчинено договори купівлі-продажу.

Звертає увагу на те, що повідомлена ОСОБА_6 підозра ґрунтується виключно на обставинах щодо способу вчинення кримінального правопорушення, а матеріали кримінального провадження не містять переліку конкретних протиправних дій, вчинених саме ОСОБА_6 , із вказівкою на негативні наслідки, які настали в результаті таких дій, що є обов`язковою передумовою для встановлення складу злочину в діях певної особи.

Зауважує про необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України.

Стверджує, що як встановлено слідством, приватним нотаріусом ОСОБА_10 здійснено реєстрацію прав власності виключно на ОСОБА_11 , а не на всіх учасників організованої групи, тобто, як вважає, слідство підтверджує факт пред`явлення ОСОБА_11 підроблених документів нотаріусу для набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що свідчить про те, що саме ОСОБА_11 здійснено використання підроблених документів та, як наслідок, отримання права власності у незаконний спосіб.

Зазначає, що ОСОБА_6 , будучи не ознайомленим із тим, на підставі яких документів проведено державну реєстрацію прав власності на ОСОБА_11 , уклав із ОСОБА_7 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу одного із об`єктів нерухомого майна та сплатив обумовлену суму, за якою здійснено продаж, а також суму нарахованого податку та суму послуг нотаріуса, а тому жодних сумнівів щодо правомірності укладеного договору у ОСОБА_6 не виникало, оскільки він був переконаний, що нотаріус, який посвідчував договори, перевірив наявність правових підстав для їх укладення та відсутність обмежень.

Вказує, що станом на цей час не встановлено факт підроблення документів, відповідна експертиза не призначалась та не проводилась.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовано Київську міську прокуратуру, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та скасувати ухвалу суду першої інстанції, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Водночас, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Як видно з матеріалів справи, повний текст ухвали слідчого судді оголошено за відсутності учасників провадження, а завірену належним чином копію судового рішення захисником отримано 09 травня 2023 року, у зв`язку з чим у даному конкретному випадку колегія суддів вважає за можливе поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що тільки порушення вимог наведених КПК України, а саме порушення випадків, змісту та порядку повідомлення особі про підозру може бути предметом для оскарження повідомлення про підозру.

Як убачається з наявних в суді апеляційної інстанції матеріалів провадження, в рамках кримінального провадження № 0002228, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, 28 листопада 2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у готуванні до заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, організованою групою; у використанні завідомо підроблених документів, вчиненого організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

06 квітня 2023 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на вищевказане повідомлення про підозру від 28 листопада 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги захисника.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя у постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та розгляду кримінального провадження по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи у сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про ймовірне вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, на момент прийняття оскаржуваного рішення присутня, всупереч доводам апеляційної скарги.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки слідчого судді щодо наявності достатніх підстав для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні № 0002228.

З урахуванням наведеного, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, навіть з урахуванням усіх викладених у ній доводів - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, від 28 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0002228, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/11931/23 Справа №11-сс/824/3336/2023 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1