Справа № 158/331/23
Провадження № 1-кп/0158/50/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000541 від 16.11.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чемерин Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого інженером з охорони праці ДП «Волинський військовий лісгосп», раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 15 листопада 2021 року близько 18 год. 50 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 », рухаючись по вул. Незалежності у с. Дідичі у напрямку смт. Олика Луцького району Волинської області, в порушення п.п. 1.2; 1.3; 10.1; 11.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи маневр об`їзду транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши при цьому перевагу мотоциклу марки «Ліфан» д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_6 , який рухався назустріч по своїй смузі руху в напрямку с. Дерно Луцького району Волинської області, допустив з ним зіткнення, внаслідок чого водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням, з наявністю рани на зовнішній поверхні стегна; забійної рани в ділянці лівого колінного суглобу, забійних саден по передній поверхні лівої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, являється грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.2; 1.3; 10.1; 11.3 ПДР України, а саме:

- п. 1.2 в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

- п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 11.3 на дорогах із двохстороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся. Суду показав, що він справді порушив ПДР, що призвело до ДТП. Оплачував лікування потерпілому, при можливості надавав кошти. Однак частково визнає заявлений цивільний позов, так як дуже значну суму коштів уже виплатив потерпілому - орієнтовно 82000 грн., погоджується ще виплатити моральну шкоду в незначному розмірі та витрати на оплату послуг адвоката. Просить врахувати, що потерпілий взагалі не мав права керування транспортним засобом, тому частково також винен у виникненні ДТП.

Не дивлячись на повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджуються зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він керував мопедом, коли на його смугу руху виїхав автомобілем обвинувачений, відбулося зіткнення, а далі він не пам`ятає нічого. Підтримує у повному обсязі заявлений ним позов, не заперечує, що обвинувачений надав кошти на його лікування в розмірі орієнтовно 82000 грн., однак вважає, що відшкодована сума є недостатньою, оскільки йому і в подальшому необхідне дороговартісне лікування та реабілітація.

Представник потерпілого ОСОБА_7 просив позов потерпілого задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Еталон» ОСОБА_8 просила в задоволенні позову щодо страхової компанії відмовити повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стверджується іншими доказами:

- протоколом огляду місця події від 15.11.2021 з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце ДТП (а.с. 132-143);

- висновком експерта № СЕ-19/103-21/10281-ІТ від 20.01.2022 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи, відповідно до якого робоча гальмова система та система рульового керування мотоцикла «Ліфан» д.н.з « НОМЕР_2 » (а.с. 144-148);

- висновком експерта № СЕ-19/103-21/10285-ІТ від 21.01.2022 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 » знаходилась у працездатному стані, а система рульового керування у непрацездатному стані. На момент експертного огляду автомобіля «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 » виявлено непрацездатність системи рульового керування у вигляді згину лівої рульової тяги, яка виникла під час ДТП (а.с. 149-153);

- висновком експерта № СЕ-19/103-21/10283-ІТ від 25.01.2022 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, відповідно до якого в момент первинного контакту взаємодіяли передня ліва частина автомобіля «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_4 , та ліва частина мотоцикла «Ліфан» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким керував ОСОБА_6 . Такого характеру контакт транспортних засобів можливий лише за умови, що поздовжня вісь мотоцикла розміщувалася під кутом приблизно 165±10 градусів (проти руху годинникової стрілки) відносно повздовжньої осі автомобіля (а.с. 154-161);

- висновком експерта № СЕ-19/103-21/10282-ІТ від 06.01.2022 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, відповідно до якого зіткнення між автомобілем «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 » та мотоциклом «Ліфан» д.н.з. « НОМЕР_2 » відбулось на правій смузі руху вул. Незалежності в с. Дідичі в напрямку смт. Олика в місці розташування сліду мастила (а.с. 162-164);

- висновком експерта № 948 від 24.12.2021 за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, отримані ним внаслідок ДТП, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (а.с. 165-166);

- протоколом огляду місця події від 21.12.2022, відповідно до якого було оглянуто частину дороги, де відбулося ДТП (а.с. 167-170);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2022 за участю потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 171-174);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2022 за участю свідка ОСОБА_9 (а.с. 175-179З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.

Так, ОСОБА_10 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд вважає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне часткове відшкодування спричиненої шкоди.

З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_10 , суд не вбачає жодної.

З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особи підсудного, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, вину у вчиненому визнав, розкаявся, відшкодував завдані збитки, одружений, працевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей, конкретних обставин справи, суд призначає ОСОБА_10 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_10 від відбування покарання зі здійсненням за ним нагляду органами пробації та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України без обрання додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Суд обмотивовує не призначення обвинуваченому додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами тим, що ОСОБА_4 працює інженером з охорони праці ДП «Волинський військовий лісгосп», який знаходиться у м. Луцьку і є об`єктом військової інфраструктури і забезпечує певні потреби обороноздатності держави у воєнний час. Його структурні підрозділи знаходяться на всій території Волинської області. Для виконання своїх посадових обов`язків, а також вчасного прибуття на роботу, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно здійснювати керування своїм транспортним засобом.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази:

- автомобіль «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 » та мотоцикл «Ліфан» д.н.з. « НОМЕР_2 », які перебувають на території спецмайданчику у АДРЕСА_2 повернути власникам.

Стягнути із ОСОБА_10 судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 10640 грн. 44 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19.11.2021, на трансопртні засоби.

Потерпілим ОСОБА_6 в кримінальному провадженні поданий позов до ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення завданої шкоди, а саме: з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» - матеріальний збиток вартість мотоцикла у розмірі 49328 грн. 25 коп., витрати на експертизу у розмірі 3250 грн.; витрати на лікування у розмірі 15061 грн. 60 коп., 108 000 грн. шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності та 753 грн. 08 коп. моральної шкоди; з відповідача ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 250000 грн.; та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень ст.ст. 6, 9, 22, 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно зі ст. 25, 26-1, 28, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_11 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», що підтверджується матеріалами справи та визнається усіма учасниками.

З наявної в матеріалах справи копії поліса обов`язкового страхування №206340524 слідує, що розмір страхового відшкодування за шкоду завдану здоров`ю застрахованим транспортним засобом «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 » визначений в 260 000 грн., за шкоду завдану майну 130 000 грн.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.05.2018 №372/1010/16-ц відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналіз процитованих норм та правових позицій Верховного Суду вказує на безпідставність вимог позивача про одночасне стягнення з відповідачів завданої обвинуваченим шкоди, в тому числі моральної шкоди, оскільки шкода була ним завдана як особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, за такого в межах сум страхового відшкодування відповідальність несе юридична особа - страховик (ПрАТ «Страхова компанія «Еталон»), а суми, які перевищують розмір страхового відшкодування, має сплатити обвинувачений.

З наданих потерпілим ОСОБА_6 копій платіжних документів неможливо встановити, які з них стосується придбання ліків, так як вони взагалі нечитабельні, водночас позивачем та його представником оригіналів вказаних квитанцій в судове засідання надано не було, стверджують, що вони були надані страховій компанії, однак клопотань про їх витребування заявлено не було, що позбавляє можливості вирахувати розмір шкоди, завданої здоров`ю потерпілого, тому відсутні підстави для їх стягнення зі страховика.

Вирішуючи вимоги потерпілого про стягнення з цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на його користь матеріальної шкоди, завданої фізичним знищенням транспортного засобу, суд виходить з наступного.

Заперечуючи проти вказаних вимог, відповідач ПрАТ «СК «Еталон» вказує на те, що підставою для відмови в задоволенні таких вимог є те, що позивач не надав доказів належності саме йому мотоцикла, оскільки даний транспортний засіб у встановленому законом порядку взагалі зареєстрований не був, тому встановити його власника не є можливим. Суд погоджується з такими твердженнями цивільного відповідача, оскільки посилання представника позивача на те, що право власності на мотоцикл підтверджується актом огляду реалізованого транспортного засобу від 16.06.2021, копію якого надано до позовної заяви (а.с. 51), судом до уваги не береться, так як такий не є правовстановлюючим документом на транспортний засіб.

А тому, в задоволенні вимог ОСОБА_10 до цивільного відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого, належить відмовити загалом через недоведеність. Тому і позовна вимога про відшкодування витрат на проведення експертизи визначення вартості матеріального збитку задоволена бути не може.

Водночас підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення із ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» 108 000 грн. (18 мінімальних заробітних плат) як шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності (позивачу присвоєно ІІ групу інвалідності). Оскільки представником цивільного відповідача ПрАТ «СК «Еталон» будь-яким чином не обмотивовано позицію щодо невизнання позовних вимог в цій частині та не спростовано доводів потерпілого-цивільного позивача.

Вирішуючи вимоги потерпілого про стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди, завданої ушкодженням його здоров`я, суд виходить з наступного.

Внаслідок кримінального правопорушення потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, внаслідок таких тілесних ушкоджень потерпілий зазнав оперативного втручання та тривалий час знаходився на лікування, наслідки травми тривають і на теперішній час, за такого, очевидним є те, що йому була завдана моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому, наслідки отримання вказаних тілесних ушкоджень є довготривалими в часі.

З врахуванням вказаних обставин та з врахуванням передбачених ст. 23 ЦК України вимог розумності і справедливості суд вважає, що з відповідальних осіб на користь потерпілого слід стягнути 70000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням його здоров`я.

Сума страхової виплати, яка мала бути сплачена страховиком потерпілому ОСОБА_6 судом встановлено не було у зв`язку ненаданням позивачем належним доказів такої шкоди (копії чеків неналежної якості), то визначені ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 5% моральної шкоди, які слід було стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» у заявленому позивачем розмірі 753,08 грн. до задоволення не підлягає.

Решта визначеного судом вище розміру моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , в сумі 70 000 грн. підлягає відшкодуванню на користь потерпілого обвинуваченим ОСОБА_4 .

Вирішуючи вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого понесених ним витрат на правову допомогу в сумі 15000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати, серед іншого, складаються із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду доказами на суму 15000 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- автомобіль «Опель Астра» д.н.з. « НОМЕР_1 » та мотоцикл «Ліфан» д.н.з. « НОМЕР_2 », які перебувають на території спецмайданчику у АДРЕСА_2 повернути власникам та користувачам.

Стягнути із ОСОБА_10 судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 10640 (десять тисяч шістсот сорок) грн. 44 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19.11.2021, на транспортні засоби.

Цивільний позов ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП задовольнити частково:

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_6 108 000 (сто вісім тисяч) гривень шкоди, пов`язаної зі стійною втратою працездатності.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право копію вироку отримати в суді.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1