Справа № 703/290/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст.307 КК України, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання під вартою у обвинувченого згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року закінчується 11 вересня 2023 року, у зв`язку з чим виникла обґрунтована необхідність щодо його продовження. Просить врахувати суд, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, та ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, можливе переховування обвинуваченого від суду, оскільки обвинувачений не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з якими він безпосередньо знайомий, які ще не давали суду показань; вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, за що судимість в законному порядку не знята та не погашена; продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, оскільки органом досудового розслідування встановлено систематичний збут обвинуваченим наркотичних засобів за місцем проживання, який є його єдиним джерелом доходу, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому захисник зазначив, що не має жодного підтверджуючого факту, що обвинувачений буде переховуватись від суду. Зі свідками обвинувачений не має наміру спілкуватись і достатнім буде встановити обов`язок для нього утриматись від спілкування зі свідками. Також просив врахувати наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання, де він характеризується з позитивної сторони та наявність міцних соціальних зв`язків, а саме, що він тривалий час проживає з матір`ю.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000382 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було неодноразово продовжено ухвалами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, та дія якого закінчується 08 вересня 2023 року.

Провести судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При застосуванні слідчим суддею щодо ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу та неодноразовому його продовженні судами першої та апеляційної інстанції, було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрювався, а на даний час обвинувачується, особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, спосіб його життя, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурора у судовому засіданні судом достовірно встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його неодноразовому продовженні, не зменшилися, не втратили свою актуальність та продовжують існувати на даний час.

Так, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст.307 КК України, та достовірно усвідомлюючи суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване місце проживанняне одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, суддя вважає, що він, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, та приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, офіційних джерел прибутку не має, не виключається можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи можливість настання негативних для себе наслідків у вигляді призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, суд не виключає можливість позапроцесуального спілкування обвинуваченого зі свідками у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них як фізичного, так і морального тиску, з метою схиляння до зміни показів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити.

При цьому, доводи захисника, які викладені ним як підстава для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, судом не приймаються до уваги, оскільки відсутність можливого впливу на свідків не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу та не виключає можливість настання інших ризиків зазначених в ухвалі суду.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року було визначено розмір застави, суд вважає за необхідне залишити такий розмір застави.

Керуючись ст.177, 178, 331, 336, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто по 04 листопада 2023 року включно, залишивши розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень, який встановлений Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 00 хв. 08 вересня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1