печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: ОСОБА_3 ,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року № 757/30643/23-к у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 , із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року №757/30643/23-к у кримінальному провадженні №0000315 від 23.04.2021 року, а саме: автомобіль марки та модель: Toyota Camry, д.н.з НОМЕР_1 та ?автомобіль марки та модель: Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що при розгляді клопотання органу досудового розслідування та винесенні вказаного судового рішення власник майна не викликався (в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України).

Відсутність в судовому засіданні, як представника сторони державного обвинувачення (слідчого), так і власника майна - особи, майно якої заарештовували, усунуло можливість для суду встановлення об?єктивної істини в даній справі, в тому числі щодо правової приналежності арештованого майна ОСОБА_4 , а отже - і правової підстави для задоволення цього клопотання слідчого. Адже, судом в результаті не було встановлено тої обставини, що один з об?єктів арешту - транспортний засіб, визначений згідно клопотання слідчого ОСОБА_5 , а саме - автомобіль марки HYUNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_3 вже більше як місяць до подання розгляду такого клопотання судом не перебував у власності ОСОБА_4 , а переоформлений належно станом на 28.10.2022 р. за новим власником.

Відтак вважає застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищезазначеного майна безпідставним.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні слідчого на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Управлінням з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Другого відділу другого управління процесуального керівництва обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року (об?єднане від 19.01.2023 р. з провадженням № 0000994), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.203-2 ч.3 ст.369, ч.ч. 1,2,3 ст.255 КК України. У вказаному кримінальному провадженні 30.10.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва №757/30643/22-к від 03.11.2022 р. в межах вказаного кримінального провадження було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні та накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марик та модель: Toyota Camry, д.н.з НОМЕР_1 та автомобіль марки та модель: Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, з доводи адвоката ОСОБА_3 про необхідність скасування арешту майна переважно ґрунтується на підставах обґрунтування незаконності прийнятої ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно. Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Окрім того доводи адвоката ОСОБА_3 щодо того, що автомобіль марки та модель: Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 не перебуває у власності ОСОБА_3 не підтверджено жодним доказом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року №757/30643/22-к, вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно зважаючи на те, що санкція інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 , ч. 2 ст. 255 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, і незастосування накладення арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 , може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що унеможливить виконання можливого вироку в частині можливої конфіскації майна, а також беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження,

Окрім того слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так у клопотанні про скасування арешту майна не наведено достатньо доказів того, що потреба в подальшому арешті майна відпала, на противагу чого, як встановлено в ухвалі про накладення арешту на майно, органом досудового розслідування у обґрунтовано такий ступінь втручання в право власності з метою забезпечення можливого застосування покарання у вигляді конфіскації майна.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається представник власника майна в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року № 757/30643/23-к у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 15 хв. 14.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1