ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/160/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004333 за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянину України, з вищою освітою, одруженого, працюючого лікарем-ендоскопістом ЦП МВД, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він, займаючи посаду лікаря-ендоскопіста ТОВ «Боріс», маючи згідно диплому Київського Медичного інституту серії НОМЕР_1 від 26.06.1986 року, вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та кваліфікацію «Лікар», маючи вищу кваліфікаційну категорію за фахом «Ендоскопія», будучи відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII медичним працівником зі спеціальною освітою, приблизно о 09 год. 29 хв. 22.04.2014 року, знаходячись в кабінеті проведення ендоскопії за адресою: м. Київ, просп. М. Бажана, буд. 12-А, неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, що передбачені п. 2.10 розділу ІІ Посадової інструкції лікаря-ендоскопіста (забезпечення висококваліфікованого та своєчасного обстеження всіх пацієнтів, згідно існуючих алгоритмів тієї чи іншої нозологічної одиниці, призначення адекватної спеціалізованої терапії, згідно існуючих стандартів), затвердженої 01.01.2014 року директором ТОВ «Боріс», та вимогам п. «а» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII (сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу), внаслідок недбалого ставлення до них, за допомогою медичного апарату - фіброскоп, невірно виконав ендоскопічне втручання хворому ОСОБА_2 з тактико-технічної точки зору, що є дефектом надання медичної допомоги у вигляді дії, яка показана/не показана та проведена невірно, в результаті чого хворому ОСОБА_2 спричинено тяжкі наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_1 і не є характерними для утворення внаслідок проведення фіброезофагогастродуоденоскопії, а саме: перфорація (розрив) усіх шарів глотки в ділянці лівого грушеподібного синусу на межі з початковим відділом стравоходу, що ускладнилося явищами медіастиніту.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

При цьому обвинувачений клопотання підтримав, наполягав на необхідності звільнення його від кримінальної відповідальності. Зазначив, що він розуміє, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є підставою, що його не реабілітує.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на те, що прохальна частина клопотання є незрозумілою, оскільки ставиться питання щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 49 КК України та одночасно про закриття провадження по справі, крім того питання про звільнення обвинуваченого вже було розглянуто судом.

Представники цивільного відповідача - ТОВ «МЦ Добробут-Поліклініка» (правонаступник ТОВ «Боріс») - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 клопотання підтримали.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання та надані в судовому засіданні документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, виходячи із наступного.

Так, розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень глави 24 параграфу 2 КПК України, яка передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. За змістом ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 2 ч 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання не більше 2 років позбавлення волі і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

Максимальним покаранням, передбаченим санкцією ч. 1 ст. 140 КК України, є позбавлення волі на строк до 2 років, і тому згідно положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до категорії нетяжкого злочину.

В ході судового розгляду встановлено, що згідно пред`явленого обвинувачення кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 , було вчинено 22.04.2014 року, визначений у ст. 49 КК України строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності сплив, обвинувачений нових кримінальних правопорушень протягом перебігу строків давності не вчиняв, а тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження з цих підстав підлягає закриттю.

Крім того суд приймає до уваги, що право на звільнення від кримінальної відповідальності є безумовним при дотриманні встановлених обставин, до яких ні КК України, ні КПК України не віднесено визнання вини.

При цьому обвинувачений, якому судом детально роз`яснено підставу звільнення від відповідальності, а також його право на розгляд справи незалежним та безстороннім судом для доведення своєї невинуватості, наполягав на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною - на підставі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи обмеження повноваженнями держави строків щодо кримінального переслідування особи, що вчинила кримінальне правопорушення, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують благополучне закінчення строків давності за раніше вчинене кримінальне правопорушення, приймаючи до уваги прохання обвинуваченого звільнити його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною, суд вважає, що клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

За наведених обставин доводи представника потерпілого щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - є неспроможними.

З огляду на те, що суд звільняє обвинуваченогоОСОБА_1 від кримінальної відповідальності і обвинувальний вирок судом не ухвалюється, судові витрати за проведення експертизи з обвинуваченого не стягуються, а відносяться на рахунок держави.

Разом з тим, приймаючи до уваги положення ст. 129 КПК України, згідно з якими цивільний позов вирішується в разі ухвалення обвинувального вироку або при постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд вважає за необхідне поданий цивільний позов залишити без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, 369-371 КПК України, ст. ст. 44, 49 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004333 за обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - закрити.

Цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_2 -залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий