Справа № 161/8266/23 Провадження №11-сс/802/262/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Волинської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 19 травня 2023 року він звернувся до Волинської обласної прокуратури із заявою про готування до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.366, ст.14, ч.2 ст.384 КК України працівниками Київської обласної прокуратури та Другого СВ ТУ ДБР, розташованого в м.Києві. Станом на момент звернення з відповідною скаргою до суду відомості в ЄРДР за його заявою не внесені. А тому, посилаючись на це просить зобов`язати службову особу Волинської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення на підставі його заяви та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2023 в задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність через порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати та постановити нове, яким направити його скаргу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Зазначає про те, що уповноваженою особою Волинської обласної прокуратури було порушено вимоги КПК України і, зокрема ст.ст.9, 24, 25, 214, 218, оскільки на його думку безпідставно не були внесені відомості до ЄРДР за його заявою про кримінальні правопорушення. При цьому вказує, що чинними положеннями КПК України не передбачено направлення за належністю заяви про кримінальне правопорушення до іншого органу досудового розслідування без внесення до ЄРДР відповідних відомостей органом до якого таку заяву було подано. Проте, слідчий суддя наведеного не врахував, чим і не виконав обов`язок, що встановлений ч.18 ст.3 КПК України щодо здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тому вважає, що прийняте судове рішення підлягає безумовному скасуванню.

Скаржник та прокурор будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися. При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначив про те, що не бажає брати участі в судовому засіданні, а прокурор надіслав до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутності через зайнятість, де водночас просить в задоволенні скарги відмовити та залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка проявилась у невнесенні відомостей до ЄРДР після отриманої заяви чи повідомлення про злочин.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ст.307 КПК України).

Апеляційним переглядом встановлено, що у своїй скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 фактично вказував на бездіяльність службових осіб Волинської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та просив зобов`язати внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення на підставі поданої ним заяви від 19.05.2023.

Відмовляючи у задоволенні такої скарги слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 звернувся до Волинської обласної прокуратури із заявою про готування до вчинення кримінальних правопорушень працівниками Київської обласної прокуратури та Другого СВ ТУ ДБР, розташованого в м.Києві, яка прокуратурою була скерована ТУ ДБР, розташованого у м.Києві, для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР, оскільки територією вчинення ймовірних кримінальних правопорушень є Київська область у зв`язку з чим Волинська обласна прокуратура не є органом досудового розслідування в даному випадку та відповідно таким, бездіяльність якого має бути оскаржена заявником.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів апеляційного суду погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До ЄРДР вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:

- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Однак, слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР);

- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне);

- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Разом з ти слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, проаналізувавши вказані положення законодавства, прийшов до обґрунтованого переконання, що Волинська обласна прокуратура в даному випадку не є органом бездіяльність якого може бути оскаржена заявником ОСОБА_6 .

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 22 травня 2023 року до Волинської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_6 від 19.05.2023 про готування до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ст..14, ч.1 ст.366, ч.14 ч.2 ст.384 КК України працівниками Київської обласної прокуратури та Другого СВ ТУ ДБР, розташованого в м.Києві (вх.№9427-23).

22 травня 2023 року вищевказана заява ОСОБА_6 Волинською обласною прокуратурою була направлена до ТУ ДБР, розташованого в м.Києві з посиланням на положення ст.214, ч.4 ст.216 КПК України для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР (вих.№31-62/вих.-23), про що також повідомлено ОСОБА_6 .

Відповідно на думку апеляційного суду, це вказує на те, що органом (Волинська обласна прокуратура), якому була адресована заяви ОСОБА_6 не було допущено бездіяльності про яку він зазначає у скарзі, оскільки мала місце відповідна дія зі сторони цього органу.

Враховуючи наведене, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду, який за викладених обставин, дійшов обґрунтованого і вмотивованого переконання про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки в даному випадку Волинська обласна прокуратура не є органом досудового розслідування та відповідно таким, бездіяльність якого може бути оскаржена заявником.

Отже, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про відсутність бездіяльності зі сторони Волинської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про злочин, що також свідчить про відсутність предмету скарги та відповідно про правомірну відмову слідчого судді в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

При цьому, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2023 року в даному провадженні, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді