Справа № 592/4121/23
Провадження № 1-кп/592/371/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000922, відомості за яким 25.03.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера по інвалідності, який має професійно-технічну освіту, вдівця, громадянина України, українця, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

25.03.2023 об 11 годині 32 хвилини напроти буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропонував неправомірну вигоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. співробітникам патрульної поліції за непритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Так, 25.03.2023 року об 11 годині 27 хвилин, на ділянці дороги по вул. Парнянській, с. Верхнє Піщане (м. Суми) , на території блокпосту ПІНОЧЕТ , екіпажем РУНО-32 управління патрульної поліції в Сумській області відповідно до Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1456 від 29.12.2021 року, було зупинено автомобіль KIA SOUL НОМЕР_2 , з метою перевірки документів. У ході спілкування співробітників управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з особою, яка керувала транспортним засобом, було встановлено, що водієм автомобіля являвся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 05.08.2022 року рішенням суду було позбавлено права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з цим співробітниками поліції було повідомлено ОСОБА_3 про те, що стосовно нього буде розглянута справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, та йому було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Внаслідок усвідомлення ОСОБА_3 факту притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права такого керування, та розуміння того, що на нього буде накладене адміністративне стягнення в розмірі 20400 грн. , з корисливих спонукань, у нього виник злочинний умисел висловити пропозицію надання неправомірної вигоди службовим особам Національної поліції України, повідомивши поліцейському взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_6 , інспектору взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_7 за невчинення ними, з використанням свого службового становища, дій щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи корисливу мету, 25.03.2023 об 11 годині 36 хвилин, перебуваючи на ділянці автодороги по вул. Парнянській с. Верхнє Піщане (м. Суми) , ОСОБА_3 запропонував надати службовим особам Національної поліції України, а саме: поліцейському взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_6 , інспектору взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. , за непритягнення його до передбаченої законом адміністративної відповідальності. В свою чергу, службові особи Національної поліції України, а саме: поліцейський взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_6 , інспектор взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_7 , неодноразово попереджали ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, а саме: за пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також повідомляли про фіксацію даної події за допомогою нагрудних боді-камер. Не беручи до уваги попередження службової особи Національної поліції України про кримінальну відповідальність за пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 продовжував пропонувати неправомірну вигоду вищевказаним службовим особам. Отже, маючи корисливу мету, через усвідомлення значної суми штрафу, діючи з єдиним умислом та метою, направленою на не притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом при позбавленому праві на таке керування, 25.03.2023 року ОСОБА_3 висловив пропозицію надати неправомірну вигоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. поліцейському взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_6 , інспектору взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_7 . У зв`язку з вчиненням умисних, протиправних дій, які виразились у висловленні 25.03.2023 року пропозицій надання неправомірної вигоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. Службовим особам Національної поліції України, а саме: поліцейському взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_6 , інспектору взводу № 1 роти № 3 УПП в Сумській області ОСОБА_7 за не притягнення його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданого службового становища (а. п. 1-3) .

31.03.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості. Беручи до уваги те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений беззастережно та в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, сторони погодились на призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. . Із запропонованими видом та мірою покарання обвинувачений та його захисник згодні. Прокурору, захиснику, обвинуваченому було роз`яснено про те, що в результаті укладення та затвердження угоди про визнання винуватості вони позбавляються права на оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (а. п. 11-16) .

Встановивши особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_3 , що той цілком розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; 2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час підготовчого судового засідання з`ясував у обвинуваченого, захисника обвинуваченого, що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розд. ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Щодо гарантій права на справедливий суд у такій категорії справ, то Європейський суд з прав людини у справі Бортник проти України від 27.01.2011 року зазначив про те, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не перешкоджає особі добровільно відмовитись відкрито чи опосередковано від свого права на деякі гарантії справедливого суду (рішення Європейського суду з прав людини щодо прийнятності у справі Квятковська проти Італії (Kwiatkowska v. Italy) , № 52868/99 від 30.11.2000 року, та рішення Європейського суду з прав людини у справі Піщальніков проти Росії (Pishchalnikov v. Russia) , № 7025/04 від 24.09.2009 року, п. 77) . Проте, для того, щоб відмова від права була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути встановлена у недвозначній формі та супроводжуватись мінімальними гарантіями, співмірними з її важливістю (рішення Європейського суду з прав людини у справі Пуатрімоль проти Франції (Poitrimol v. France) від 23.11.1993 року, п. 31, Series A № 277-A) . Такою мінімальною гарантією є забезпечення права на захист. Ст. 53 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також заборонено тлумачення її положень у такий спосіб, який обмежував би будь-які права людини, які визнані на підставі законів держави чи будь-якою іншою угодою, стороною якої вона є. Основні критерії законності вироків на підставі угод і роль національних судів по контрою за їх дотриманням, які в однаковій мірі відносяться до процедур, передбачених ст. 349 КПК України, як і у наведеній справі, оскільки вирішуються за скороченою судовою процедурою, Європейський суд з прав людини дав у справі Нацвлішвілі та Тагонідзе проти Грузії (Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії) , № 9043/05 від 29.04.2014 року, п. 66) . У цьому рішенні Європейський суд з прав людини зазначив про те, що угоди, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними .

Суд переконався в підготовчому судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: 1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація злочину, який не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не існує; 5) можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_3 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 3) ; - активне сприяння розкриттю злочину (а. п. 3) ; - вчинення злочину вперше (а. п. 46) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні злочину ; - наявність статусу ветерана війни-учасника бойових дій (а. п. 35, 45) - наявність статусу особи з інвалідністю 3 групи, інвалідність армії (а. п. 35) .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 3) .

Заслухавши думку прокурора щодо наведеного, думку захисника обвинуваченого, думку обвинуваченого щодо можливості затвердження угоди, що розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався в тому, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду, та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Крім того, 25.05.2023 року до початку підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, із змісту якої вбачається, що 31.03.2023 року між прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 та його підзахисним ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості та було подано на затвердження суду. Зазначеною угодою про визнання винуватості було узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. . ОСОБА_3 є ветераном війни та пенсіонером (по інвалідності 3 групи, інвалідність армії) . Згідно довідці про доходи від 19.05.2023 року № 3520 5651 2541 1514 середній розмір пенсії його підзахисного становить 4395,30 грн. . У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 наразі не працює внаслідок інвалідності 3 групи, його пенсія є занадто низькою для своєчасної виплати штрафу після затвердження угоди про визнання винуватості вироком суду (незадовільний майновий стан його підзахисного) , він просив суд відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України в угоді призначити штраф із розстрочкою виплати рівними частинами строком до одного року (приблизно 1416,67 грн. щомісячно) (вхідний № 17070 від 25.05.2023 року) (а. п. 34-36) .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. п. 3, 5, 6, 8, 41) .

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта відсутні (а. п. 3) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-53, 66, 67, 369 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.03.2023 року між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. , а з урахуванням його майнового стану із розстрочкою виплати певними частинами (по 1416,67 грн. щомісяця) строком на один рік (дванадцять місяців) .

Речові докази, а саме: - DVD+R диск (1) Maximus , об`ємом 4,7 Gb, на якому міститься відеозапис CLIP 0, запакований до паперового конверту з печатками Сумського РУП ГУНП в Сумській області; - DVD+R диск (2) Maximus , об`ємом 4,7 Gb, на якому містяться відеозаписи CLIP 1, LCLIP 2, CLIP 3, CLIP 4, CLIP 5, запакований до паперового конверту з печатками Сумського РУП ГУНП в Сумській області, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1