СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2473/23
ун. № 759/7498/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в силу ст. 89 КК України не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000103 від 01.02.2021 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2023 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 01.02.2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч.ч.2,3 ст.307 КК України.

Всупереч положенням національного законодавства щодо протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, у порушення законодавства щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, вирішив займатися незаконним придбанням та зберіганням прекурсору - фенілнітропропен, в особливо великих розмірах, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, ОСОБА_4 , підшукав гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2, з метою його постійного використання для систематичного незаконного зберігання прекурсору - фенілнітропропен, в особливо великих розмірах, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи даний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання прекурсору - фенілнітропропен, в особливо великих розмірах, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у невстановлений час, але не пізніше 03.03.2023, за невідомих обставин придбав прекурсор - фенілнітропропен, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, в особливо великих розмірах та почав незаконно зберігати вказаний прекурсор масою понад 20 г., тобто в особливо великих розмірах, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

03.03.2023 року під час проведення обшуку гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який був підшуканий і використовувався ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено та вилучено прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен, загальною масою понад 20 г, тобто в особливо великих розмірах, який ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав з метою подальшого його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Згідно зі списком № 1, таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року із змінами, фенілнітропропен відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.

Відповідно до таблиці 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 із змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 514/4735, фенілнітропропен масою від 20 г, являє собою особливо великий розмір.

Крім того, всупереч вказаних вимог закону, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, у порушення законодавства щодо обігу в Україні наркотичних засобів та психотропних речовин, вирішив займатися незаконним виготовленням, придбанням та зберіганням з метою збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, в особливо великих розмірах.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, ОСОБА_4 , підшукав гаражний бокс № НОМЕР_2 , розташований за адресою: АДРЕСА_3, з метою його постійного використання для систематичного незаконного виготовлення, придбання та зберігання з метою збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, в особливо великих розмірах.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи даний злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення. придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, в особливо великих розмірах, у невстановлений час, але не пізніше 03.03.2023 року, перебуваючи у спеціально пристосованому для незаконного виготовлення психотропних речовин приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи наявні в нього прекурсори, зокрема незаконно придбаний ним прекурсор - фенілнітропропен, а також інші речовини, рідини та предмети, виконуючи в точній послідовності відомий йому алгоритм дій схеми синтезу, незаконно виготовив з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою понад 15 г, тим самим придбав вказану психотропну речовину з метою збуту та розпочав її незаконне зберігання з метою збуту, в особливо великих розмірах в приміщенні вказаного гаражного боксу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_4 , ГК «Жуляни-1».

03.03.2023 року під час проведення обшуку приміщення гаражного боксу № НОМЕР_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який був підшуканий і використовувався ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено та вилучено предмети з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, а також ємності з рідинами та речовинами та предмети, які могли бути використанні під час незаконного виготовлення психотропної речовини.

Крім того, в цей же проміжок часу, в ході огляду даху гаражного боксу № НОМЕР_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що розташований поряд з гаражним боксом № НОМЕР_2 , який був підшуканий і використовувався ОСОБА_4 , виявлено та вилучено полімерний пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою понад 15 г, який ОСОБА_4 незаконно виготовив, придбав та зберігав з метою збуту, в особливо великих розмірах, в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 , однак з метою ухилення від кримінальної відповідальності під час примусового відкриття воріт приміщення гаражного боксу № НОМЕР_2 , викинув через вікно гаражного боксу № НОМЕР_2 на дах гаражного боксу № НОМЕР_3 .

Амфетамін відповідно до таблиці №2 списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 із змінами, віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Відповідно до таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 із змінами, амфетамін масою від 15 г. і більше, являє собою особливо великий розмір психотропної речовини.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних наступних правопорушень:

- у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 311 КК України;

- у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

03.03.2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України.

03.03.2023 року ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України.

03.03.2023 року та 19.04.2023 року будучи допитаним в якості підозрюваного, ОСОБА_4 , покази не дав скориставшись ст. 63 Конституції України.

04.03.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.05.2023 року, включно.

Постановою заступника Генерального прокурора, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжений до 03.06.2023 року, включно.

Слідчий вказує, що орган досудового розслідування прийшов до висновку, що повідомлення про підозру останньому, є обґрунтованим, однак закінчити досудове розслідування не виявляється можливим внаслідок особливої складності провадження та у зв`язку з тим, що необхідно провести та завершити наступне:

- розсекретити матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- витребувати висновки експертів та у випадку необхідності призначити інші судові експертизи;

- з урахуванням отриманих доказів, повідомити підозрюваного про зміну, раніше повідомленої підозри;

- витребувати матеріали, що характеризують особу підозрюваного;

- виконати інші слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдання кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України та встановлення обставин, які підлягають доказуванню, вичерпаний перелік яких наведений у ст. 91 КПК України;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення зазначених процесуальних дій необхідне для судового розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вказані процесуальні, слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк, є необхідністю розсекретити матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та тривалість проведення у кримінальному провадженні судової експертизи, значний обсяг слідчих (розшукових) дій, що свідчить про складність провадження.

Зокрема своєчасне проведення згаданих слідчих та процесуальних дій унеможливлюється внаслідок збройної агресії Російської Федерації, а також проведенням бойових дій на окремих територіях України.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення дієвості кримінального провадження, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового розслідування та які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Додатковим підтвердженням необхідності застосування запобіжного заходу є той факт, що злочин інкримінується підозрюваним, як вчинений групою осіб за попередньою змовою, співучасниками вживалися заходи конспірації з метою недопущення їх викриття правоохоронними органами, усі учасники злочинних дій були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте все одно продовжували вчиняти даний злочин.

Вище перелічені ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та наддасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Враховуючи викладене, а також характер вчинення кримінальних правопорушень, їх суспільно небезпечність, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останнього винуватим, сторона обвинувачення вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під варту не забезпечить в повній мірі належного проведення досудового розслідування та судового розгляду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до підозрюваного є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, враховуючи, що вчинене останнім кримінальне правопорушення порушує нормальні відносини у суспільстві, збут психотропних речовин викликає у інших осіб, які його вживають невідворотні наслідки погіршення загального стану здоров`я, зважаючи на вартість заборонених речовин на «чорному ринку», відповідно до п. 5 ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо нього.

З часу обрання підозрюваному запобіжного заходу вищенаведені ризики не зменшилися та наявні до цього часу в повному обсязі, оскільки в ході досудового розслідування з моменту обрання запобіжного заходу під час проведення слідчих дій не здобуто підстав для можливої зміни раніше повідомленої підозри з кваліфікацією статті, санкція якої передбачає менш тяжке покарання, ніж те, яке передбачено на цей час, у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а тому у органу досудового розслідування виникає необхідність у продовженні строку застосування раніше обраного стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Беручи до уваги вищевикладене, орган досудового слідства просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.06.2023 включно, без визначення розміру застави.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з електронним приладом.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначив, що має на утриманні троє неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Судом встановлено, що 04 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк ухвали визначено до 01.05.2023 року включно (а.с. 136-137).

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Частиною 2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 03.03.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано з визначенням підстави: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення (а.с. 107-109).

03 березня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 309, ч.3 ст. 311 КК України (а.с. 111-117).

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 309, ч.3 ст. 311 КК України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема:

- проведеним обшуком в приміщенні незаконного виготовлення та зберігання психотропних речовин за адресою: АДРЕСА_3, гаражний бокс № НОМЕР_2 , під час якого, серед іншого, виявлене обладнання, рідини та речовини, які використовувались для незаконного виготовлення психотропних речовин, а також нашарування психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін ;

- проведеним обшуком в приміщенні незаконного зберігання прекурсорів за адресою: АДРЕСА_5 , під час якого, серед іншого, виявлене обладнання, рідини та речовини, які використовувались для незаконного виготовлення психотропної речовини - амфетамін, а також прекурсор - фенілнітропропен, який використовується у виготовленні психотропної речовини;

- протоколом огляду даху гаражного боксу № НОМЕР_3 , який розташований поряд з гаражним боксом № НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_3, під час проведення якого, виявлений та вилучений поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною з якого відібраний зразок;

- показаннями свідків - понятих, які були присутні під час проведення огляду даху гаражного боксу № НОМЕР_3 , який розташований поряд з гаражним боксом № НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_3, під час проведення якого, виявлений та вилучений поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною та відібраний з нього зразок речовини;

- показаннями свідків - понятих, які були присутні під час проведення обшуку за місцем незаконного виготовлення та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, за адресою: АДРЕСА_3, гаражний бокс № НОМЕР_2 ;

- показаннями свідків - понятих, які були присутні під час проведення обшуку за місцем зберігання прекурсору - фенілнітропропен, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів по зразку речовини вилученому під час проведення огляду даху гаражного боксу № НОМЕР_3 , який розташований поряд з гаражним боксом № НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_3;

- протоколом відібрання експериментальних зразків за адресою: АДРЕСА_3, гаражний бокс № НОМЕР_2 ;

- висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів, відповідно до якої, відібранні експериментальні зразки за адресою: АДРЕСА_3, гаражний бокс № НОМЕР_2 , є психотропною речовиною - амфетамін та прекурсором - фенілнітропропен;

- показами свідка - власника гаражного боксу за адресою: АДРЕСА_4, гаражний бокс № НОМЕР_2 ;

- показами свідка - власника гаражного боксу за адресою: АДРЕСА_5 ;

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 03.03.2023, які вказали на ОСОБА_4 як на особу, яка винаймала гаражні бокси за адресами АДРЕСА_3, гаражний бокс № НОМЕР_2 та за адресою: АДРЕСА_2 гаражний бокс № НОМЕР_1 ;

- висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів, відповідно до якого, виявлена на даху гаражного боксу № НОМЕР_3 , який розташований поряд з гаражним боксом № НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_3, речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 202,3 г;

- висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів, відповідно до якого, за адресою: АДРЕСА_5 , виявлено прекурсор обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен, загальною масою 54, 7893 г;

- речовими доказами в кримінальному провадженні;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своєї сукупності.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення дієвості кримінального провадження, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового розслідування та які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких. Усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні особливо тяжкого злочину та невідворотності настання покарання у разі доведення вини сторона обвинувачення обґрунтовано припускає що підозрюваний в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Але орган досудового слідства вказує і на інші обставини, зокрема:

У зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрюваний може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях.

- ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , знає свідків, проживає з ними в одному місті та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування, спонукати свідків у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання.

Зважаючи на тривалий проміжок часу протягом якого здійснювалася злочинна діяльність, існує необхідність в проведенні значної кількості процесуальних дій, в тому числі й допитів свідків, встановлення інших причетних осіб до вчинення вказаного злочину.

- ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконне виготовлення психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток, а також те, що на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження прекурсорів для їх незаконного виготовлення.

Додатковим підтвердженням необхідності застосування запобіжного заходу є той факт, що злочин інкримінується підозрюваним, як вчинений групою осіб за попередньою змовою, співучасниками вживалися заходи конспірації з метою недопущення їх викриття правоохоронними органами, усі учасники злочинних дій були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте все одно продовжували вчиняти даний злочин.

З даними доводами слідчий суддя погоджується та вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, підтверджується тим, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під варту не забезпечить в повній мірі належного проведення досудового розслідування та судового розгляду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор наголосив, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики не зменшилися та наявні до цього часу в повному обсязі, оскільки в ході досудового розслідування з моменту обрання запобіжного заходу під час проведення слідчих дій не здобуто підстав для можливої зміни раніше повідомленої підозри з кваліфікацією статті, санкція якої передбачає менш тяжке покарання, ніж те, яке передбачено на цей час, у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.

Крім того, були наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме необхідність провести та завершити:

- розсекретити матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- витребувати висновки експертів та у випадку необхідності призначити інші судові експертизи;

- з урахуванням отриманих доказів, повідомити підозрюваного про зміну, раніше повідомленої підозри;

- витребувати матеріали, що характеризують особу підозрюваного;

- виконати інші слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдання кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України та встановлення обставин, які підлягають доказуванню, вичерпаний перелік яких наведений у ст. 91 КПК України;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, суд вважає доведеним, що заявлені ризики не зменшились, вони виправдовують тримання особи під вартою та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод далі - Конвенція (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судове рішення стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 01.03.2007; п. 85 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Слідчий суддя зобов`язаний зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України»).

Збереження обґрунтованої підозри є обов`язковою умовою правомірності продовження тримання під вартою. Проте, коли національні органи судової влади спочатку досліджують, «негайно» після арешту, чи слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, цієї підозри недостатньо, і органи влади повинні також надати інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою «Мерабішвілі проти Грузії» § 222, і «Бузаджи проти Республіки Молдова § 102. Коли такі підстави виправдовують позбавлення волі, суд має також з`ясувати, чи виявили компетентні національні органи «особливу ретельність» у провадженні справи «Бузаджи проти Республіки Молдова» § 87; «Ідалов проти Росії» § 140.

Аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» «Бойченко проти Молдови» § 142; «Худойоров проти Росії» § 173, але повинні містити вказівки на конкретні факти і особисті обставини заявника, які виправдовують його тримання під вартою «Алексанян проти Россії» § 179; «Рубцов і Балаян проти Росії» §§ 30-32.

Квазі-автоматичне продовження строку тримання під вартою суперечить гарантіям, викладеним у частині 3 статті 5 «Тейс проти Румунії» § 40.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які обґрунтовують тривале тримання під вартою «Мерабішвілі проти Грузії» § 234.

Лише за допомогою обґрунтованих рішень може бути забезпечений суспільний контроль за здійсненням правосуддя «Тасе проти Румунії» § 41.

Зважаючи на вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, практику європейського суду з прав людини, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою є обґрунтованим, оскільки з урахуванням наведених обставин та встановлених ризиків, інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 193,194, 196-197, 199, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000103 від 01.02.2021 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.06.2023 включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 03.06.2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1