Єдиний унікальний номер 333/3323/23
Провадження №1-кс/333/1383/23
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисниці ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянин України, одруженого, маючого середню освіту, маючого на малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.05.2022 слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором Богачем СО про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 07.04.2023 приблизно о 05 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, маючи спільний злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо замаскувавшись, з метою приховування ідентифікації обличчя, використовуючи захисну маску, заздалегідь розподіливши злочинні ролі та діючи відповідно до розробленого плану, згідно з яким: ОСОБА_5 знаходячись біля входу в приміщення автозаправної станції «ZOG», яка розташована за адресою: вул. Чумаченко, 21б, м. Запоріжжя, в якій працюють потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою особистого збагачення, напав на потерпілу ОСОБА_8 , та направив на неї заздалегідь підготовлений для скоєння злочину пістолет, почав погрожувати його використанням, що потерпіла ОСОБА_8 розцінила як реальну загрозу для життя та здоров`я. Подолавши опір з боку потерпілої, ОСОБА_5 , утримуючи у свої руці пістолет почав висловлювати вимогу пройти до приміщення зазначеної станції, як у цей час, невстановлена особа, підійшла до підсобного приміщення, яке розташоване біля зазначеної автозаправної станції та зачинив двері в приміщенні, в якому знаходилась потерпіла ОСОБА_9 , з метою забезпечення безпеки ОСОБА_5 при вчиненні злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , утримуючи у свій руці пістолет, відштовхнув потерпілу ОСОБА_8 та проник до приміщення автозаправної станції, де під загрозою застосування пістолета висунув вимогу передати грошові кошти. Далі, ОСОБА_5 підійшов до касової зони, де за допомогою фізичної сили рук відчинив сейф металевий сейф чорного кольору та проник до нього, звідки заволодів сейф-пакетом, в якому знаходились грошові кошти у сумі 17 552 гривні 00 копійок та талони на паливо.

Після чого, ОСОБА_5 разом з невстановленою особою з грошовими коштами, зникли з місця скоєння злочину, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «Бізнес Фактор Компані» майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляду тримання під вартою.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;

- незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце працевлаштування останніх, тому йому ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування потерпілих з метою зміни показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме відповідно до відомостей про судимість ОСОБА_5 , на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт відносно останнього за ч. 3 ст. 185 КК України за скоєння злочину проти власності, що характеризує останнього як особу, яка не припиняє свою злочинну діяльність, який на даний час судом не розглянутий, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв злочин, а також враховуюче те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, наявність схильності до вчинення злочинів корисливого характеру, існую ризик того, що ОСОБА_5 буде продовжувати скоювати злочини проти власності, для забезпечення незаконного доходу.

З огляду на вищенаведене, орган досудового розслідування вважає, що зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні, слідча ОСОБА_4 у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою, з підстав недоведеності підозри та на теперішній час до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді застави в іншому кримінальному провадженні.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 07.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України (кримінальне провадження №0000536).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 20.04.2023 в 18 год. 15 хв. копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також матеріалами, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу: протоколом огляду місця події від 07.04.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) від ОСОБА_10 від 07.04.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.04.2023; протоколом проведенням впізнання за участю потерпілої ОСОБА_8 від 27.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмету, а саме диску з відеозапису з камер відеоспостереження від 11.04.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

28.04.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує: що ОСОБА_5 , 01.05.2023, будучи запрошеними для участі у розгляді клопотання про застосування тримання під вартою на 15:00 год. 01.05.2023 не з`явився в судове засідання.

Зі слів захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 , стало відомо та остання надала копію повістки на 01.05.2023, копію повістки на 04.05.2023, при цьому повідомила, що ОСОБА_5 попередив її про неявку у зв`язку із проходження військової медичної комісії.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився до слідчого по повістці на 10:00 год. 02.05.2023, та не попередив слідчого про причини не явки, чим знову ухилився від явки до органів досудового розслідування.

З зазначеного приводу слідчим суддею 02.05.2023 винесено ухвалу про затримання з метою приводу для участі ОСОБА_5 при розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Згідно протоколу про затримання від 02.05.2023, ОСОБА_5 затримано 02.05.2023 о 17 год 42 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

Тому, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді від 8 до 15 років позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі; незаконно впливати на потерпілу у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (особливо тяжкий злочин), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним (на теперішній час вину не визнає, підозрюється у вчинені розбійного нападу із застосуванням вогнепальної зброї стосовно вагітної жінки під час війни).

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України за скоєння злочину проти власності, що характеризує останнього як особу, яка не припиняє свою злочинну діяльність, який на даний час судом не розглянутий, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв злочин, а також враховуюче те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, наявність схильності до вчинення злочинів корисливого характеру, існую ризик того, що ОСОБА_5 буде продовжувати скоювати злочини проти власності, для забезпечення незаконного доходу.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду та вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 5 згідно із Законом № 1094-IX від 16.12.2020\

Оскільки ОСОБА_5 погрожував пістолетом потерпілій застосувати насильство до неї, слідчий суддя вирішив не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 20.06.2023 до 17 год. 42 хв. (включно). Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання з 02.05.2023 о 17 год. 42 хв.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Клопотання ОСОБА_5 про застосування більш м`якого запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1