УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року

м. Київ

справа №161/8308/23

провадження № 51-4585ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 21 червня 2023 року, і

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року було задоволено клопотання та надано слідчому СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , заступнику начальника СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 або іншому слідчому, який перебуває в групі слідчих у вказаному кримінальному провадженні, дозвіл на примусове відібрання зразків букального епітелію у

гр. ОСОБА_5 , для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 21 червня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку захисника, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження і повертаючи її апеляційну скаргу, апеляційний суд не врахував вимоги ст. ст. 2, 7, 9, 24 КПК, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, правові висновки, наведені в постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №243/6674/17-к, №237/1459/17 від 23 травня 2018 року, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Вважає, що чинним законодавством прямо не заборонено оскаржувати ухвалу слідчого судді про надання дозволу на примусове відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За правовою позицією Конституційного Суду України (Рішення від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015), згідно з Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим. У разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Такі обмеження права на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування встановлені законодавцем у змісті статей 309, 392 КПК.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК.

Як убачається з долученої копії ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року слідчим суддею було надано дозвіл на примусове відібрання зразків букального епітелію у гр. ОСОБА_5 для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Аналіз положень ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК дає підстави вважати, що названа ухвала слідчого судді не є в переліку тих, які можна оскаржити в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПКсуддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя апеляційного суду, встановив, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК та правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справах №243/6674/17-к, №237/1459/17, на які посилається захисник у касаційній скарзі, йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які не передбачені КПК, тоді як в цій справі слідчий суддя ухвалив рішення відповідно до ст. 160-166, ст. 245 КПК.

З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Касаційний кримінальний суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 21 червня 2023 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3