ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4174/23 Провадження № 1-кп/636/1030/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва клопотання прокурора про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вовчанська Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, вдови, пенсіонерки, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,-

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового слідства обвинуваченій ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який строк дії якого закінчується 24 серпня 2023 року.

Прокурором ОСОБА_7 заявлено клопотання про обрання (продовження) строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 з посиланням на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення обвинуваченою процесуальних обов`язків по зазначеному кримінальному провадженню.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_5 при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити в задоволенні цього клопотання, оскільки воно є необґрунтованим, ризиків, зазначених у клопотанні не існує, просили обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд заслухав думки прокурора, обвинуваченої та її захисника, вивчив клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

На підставі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , а також дані про особу обвинуваченої та міцність її соціальних зв`язків, а саме: раніше не судима, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні не тяжкого злочину, є вдовою, пенсіонеркою за віком, малолітніх (неповнолітніх) осіб на утриманні не має, але має батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду і допомоги, має низку хронічних захворювань, в тому числі ІХС: дифузний кардіосклероз СН 1ст., гіпертонічну хворобу 2 ст. І ст., у зв`язку з чим періодично або систематично проходить лікування, і знаходиться на обліку у сімейного лікаря, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в даний час має задовільний стан здоров`я.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого вона підозрюється, що може спонукати підозрювану до переховування від органів досудового слідства та суду, може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється (обвинувачується), а також вік та стан здоров`я підозрюваного, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та обирає їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЄСПЛ, обґрунтована підозра це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд налогошує, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої і в той же час враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і не знаходить підстав для задоволення такого клопотання.

Суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Також, суд ураховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який скоєний під час дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182-184, 193-194, 196-198, 314-317, 350, 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання (продовження) строку запобіжного заходу обвинуваченому - задовольнити.

Обрати (продовжити) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 21 жовтня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_6 в той саме строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя