УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на незаконне утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор», що подана в порядку ст. 206 КПК України, -

в с т а н о в и в:

03.07.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на незаконне утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор», що подана в порядку ст. 206 КПК України. У скарзі ОСОБА_2 просив слідчого суддю поставити ухвалу, якою зобов`язати ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України, під вартою якої тримається ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи, звільнити ОСОБА_3 , якщо ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 утримується під вартою незаконно, оскільки строк дії крайньої ухвали суду про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні закінчився 18.06.2023 р., а за наслідками розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу судом було постановлено ухвалу, якою встановлено неможливість розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , в установленому КПК України порядку і на підставі ч.6 ст.615 КПК України постановлено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж два місяця, тобто до 13 серпня 2023 року. На переконання скаржника, вказана ухвала не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_3 свободи, оскільки суд при її постановленні неправомірно застосував норми ч. 6 ст. 615 КПК України, в той час, як станом на день постановлення ухвали строк тримання ОСОБА_3 під вартою складав ще 3 повних дні, один з яких робочий (п`ятниця).

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

За результатами вивчення скарги захисника ОСОБА_2 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на незаконне утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор», слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи.

Так, долучена до скарги копія ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15.06.2023 року, якою встановлено неможливість розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , в установленому КПК України порядку і на підставі ч.6 ст.615 КПК України постановлено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж два місяця, тобто до 13 серпня 2023 року, в апеляційному порядку не скасована, а тому є належною підставою для обмеження особистої свободи обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відмітити, що оцінка правомірності застосування судом норм ч. 6 ст. 615 КПК України не входить до повноважень слідчого судді, що здійснює судовий контроль, в порядку, визначеному ст. 206 КПК України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_3 на законних підставах утримується під вартою, підстав для доставки його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та відповідно для задоволення скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 206, 208, 309, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на незаконне утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор» , що подана в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1