ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2749/23 Справа № 210/4382/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000132 від 10.11.2022 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо: початку строку відбування покарання та запобіжного заходу; долі речових доказів після набрання вироком законної сили.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 22 жовтня 2022 року близько 21.10 годин, ОСОБА_8 , знаходячись між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , маючи намір направлений на відкрите викрадення чужого майна неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та звернення його на свою користь, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій шляхом ривку вирвав з рук потерпілої мобільний телефон марки «AppleIphone XS MAX», чорного кольору, об`ємом пам`яті 256 GB, після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим, своїми діями спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3155 від 19.11.2022 року на загальну суму 14400,00 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи висновків суду про доведеність вини свого підзахисного ОСОБА_8 та кваліфікації його дій, просить пом`якшити призначене вироком покарання щодо ОСОБА_8 шляхом застосування положень ст. 69 КК України, врахувавши що він визнав свою вину в повному обсязі, погодився на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, під час судового засідання вибачився перед потерпілою та її представником, визнав цивільний позов в повному обсязі.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Прокурор подав письмове заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в якому просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а оскаржений вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2023 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін. Зазначає, що вирок першої інстанції відносно ОСОБА_8 є законним і обґрунтованим, таким що відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів. Вважає доводи сторони захисту необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Наполягає, що застосування до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України не відповідатиме загальним принципам призначення покарання та є незаконним.

Захисник ОСОБА_7 під час судового розгляду апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив застосувати до його підзахисного ОСОБА_8 положення ст. 69 КК України, змінивши оскаржений вирок в частині призначеного покарання.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого, просив оскаржений вирок залишити без змін як законний і обґрунтований, такий що відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів.

Обвинувачений ОСОБА_8 , потерпіла та її представник були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, від них клопотань до апеляційного суду про відкладення розгляду справи не надходило, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про наявність достатніх підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_8 з урахуванням положень ст. 69 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при визначенні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд виходив із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої не тільки на кару, але й на виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м.Кривий Ріг», за місцем проживання характеризується нейтрально, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Судом враховано, що обвинувачений добросовісно поводив себе під час досудового розслідування та в судовому засіданні, надаючи повні та всебічні свідчення у справі, чим сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину.

Вказані обставини враховані судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлені.

Врахувавши наведене, обставин справи та особи обвинуваченого, суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

В даному випадку колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України з реальним його відбуттям, за відсутності підстав для застосування ст. 69 КК України з огляду на протиправні дії по відношенню до неповнолітньої потерпілої та тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, з урахуванням встановлених обставин кримінального провадження.

Окрім того, за змістом ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Отже, для застосування положень ст. 69 КК України необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з одночасним урахуванням особи обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання засудженому, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України відповідає одній обставині, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, тобто під час судового розгляду, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не було встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання та обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Визнання вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та заявленого цивільного позову, відсутність судимостей, як і вибачення перед потерпілою та її представником, колегія суддів не вважає тими обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Підстав для пом`якшення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, як на цьому наполягає захисник обвинуваченого, колегія суддів не вбачає, оскільки при призначенні покарання суд 1-ї інстанції достатньо врахував низку обставин, які мають значення для визначення виду і розміру покарання, при цьому призначив самий мінімальний вид покарання, передбачений санкцією статті обвинувачення.

Переконливих аргументів, які б свідчили про порушення судом приписів статей 50, 65 КК України, або доводили явну несправедливість призначеного ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на 7 років через його суворість, в апеляційній скарзі не міститься.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року, яким визнано винним та призначено покарання за ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4