Справа №463/5023/23
Провадження №1-кс/463/4169/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

21 червня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 ,погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001717 від 16 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 ,за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001717 від 16 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001717 від 16 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2023 приблизно о 14:00 год. у м. Львові по вул. Куліша 25, відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення ТЗ) за участю автомобіля марки "BMW Х5" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та велосипеда марки "ARDIS" без реєстраційного номера під керуванням кермувальника ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження.

Відомості про дану подію 16.06.2023 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001717, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

16.06.2023 під час проведення огляду місця події, автомобіль марки "BMW Х5" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрована: АДРЕСА_1 , з метою збереження слідової інформації вчиненого кримінального правопорушення, було тимчасово вилучено та доставлено на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Львів по вул. Авіаційна, 7.

Постановою слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , від 16.06.2023, автомобіль марки "BMW Х5" реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучений автомобіль має значення для кримінального провадження, оскільки зберіг на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомленні належним чином, просили таке слухати у їх відсутності.

Власник вилученого автомобіля ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Окрім цього як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, принципи верховенства права та законності застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Він звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, якою сформовано критерії визначення розумності процесуальних строків у кримінальному провадженні, зокрема, Рішення ЄСПЛ у справі "Кениг проти Федеративної республіки Німеччини" . Відповідно до п. 99 цього рішення: "розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.06.2023, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0001717, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, під час проведення огляду місця події, автомобіль марки "BMW Х5" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрована: АДРЕСА_1 , з метою збереження слідової інформації вчиненого кримінального правопорушення, було тимчасово вилучено та доставлено на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Львів по вул. Авіаційна, 7.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведенняогляду.

Так, постановою слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 16.06.2023, вилучений автомобіль визнано речовими доказом у кримінальному провадженні за №0001717 від 16 червня 2023 року.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучений автомобіль, може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, а тому клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 ,погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001717 від 16 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки "BMW Х5" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , що зареєстрована: АДРЕСА_1 , який полягає у позбавленні права на відчуження, розпоряджання та користування зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1