Справа № 738/941/23
№ провадження 1-в/738/78/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi у режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія (№91)» клопотання начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_2 про визначення початку строку відбування покарання та зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_3

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Начальник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про визначення початку строку відбування покарання та зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.368 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах державної влади строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. Вказаним вироком ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою та взято під варту в залі суду. Початок строку виконання вироку рахується з моменту затримання ОСОБА_3 , а саме з 05 листопада 2019 року. На підставі ст.72 КК України ОСОБА_3 у строку відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 11 червня 2018 року по 13 червня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 березня 2020 року змінено обраний вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року запобіжний захід ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набранням вироком законної сили, останнього звільнено з-під варти в залі суду. В подальшому, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 28 травня 2021 року вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року залишено без змін. Відповідно до рапорту про затримання, ОСОБА_3 затриманий 21 січня 2023 року, а тому заявник просить визначити дату початку строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 з часу затримання - 21 січня 2023 року та на підставі ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05 листопада 2019 року по 05 березня 2020 року.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Представник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що правові підстави для звернення до Менського районного суду Чернігівської області з даним клопотанням у начальника ДУ «Менської ВК (№91)» відсутні, оскільки вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року визначено початок строку відбування покарання, а саме з 05 листопада 2019 року, а також вирішено питання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Цей вирок не змінювався судами апеляційної та касаційної інстанцій, ними підтверджено дату початку відбування покарання - 05листопада 2019 року, з часу його ухвалення та по даний час виконується безперервно. Окрім того, суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині ухвали вказав про неприпустимість погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_3 .. Вважає, що установа виконання покарань, зловживаючи своїми правами, подає до суду клопотання, спрямовані на погіршення його правового становища, як засудженого, що є неприпустимим. Даним клопотанням установа повторно піднімає питання, які вже були предметом судового розгляду та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2023 року, яка набрала законної сили, було відмовлено в задоволенні клопотання установи. Вказаною ухвалою було роз`яснено про необхідність звернення до суду з клопотанням про роз`яснення судового рішення, але адміністрація установи з невідомих причин не звертається з такою заявою до Херсонського апеляційного суду, який вже відновив свою роботу.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання.

Встановлені судом обставини.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.368 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах державної влади строк на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке йому належить на праві власності. ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою та взято під варту у залі суду. Початок строку виконання вироку рахується з моменту затримання ОСОБА_3 , з 05 листопада 2019 року. На підставі ст.72 КК України ОСОБА_3 у строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 11 по 13 червня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 березня 2020 року ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнено з-під варти в залі суду.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 28 травня 2021 року вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року залишено без змін, при цьому в ухвалі вказано на те, що у зв`язку із зміною ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, період з 05.03.2020 до моменту його фактичного затримання не повинен зараховуватись у строк відбування покарання, однак, враховуючи, що прокурором в апеляційній скарзі не висунуто вимогу про приведення вироку у відповідність до ч.5 ст.72 КК України в цій частині, апеляційний суд не має можливості самостійно вийти за межі апеляційних вимог, оскільки це призведе до погіршення становища обвинуваченого.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року набрав законної сили 28 травня 2021 року.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

У клопотанні начальником установи виконання покарань порушено питання про визначення початку строку відбування покарання та зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання визначається судом під час ухвалення обвинувального вироку, про що зазначається у резолютивній частині вироку.

Як вбачається з вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року, ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду, та визначено початком строку виконання вироку для ОСОБА_3 05 листопада 2019 року.

Цим же вироком вирішено питання про зарахування йому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у відповідності до ст. 72 КК України.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року набрав законної сили 28 травня 2021 року та залишений без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Водночас з тим, під час апеляційного перегляду вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_3 ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 березня 2020 року було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Згідно з рапортом ДОП СПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 21 січня 2023 року ОСОБА_3 було затримано та взято під варту 21 січня 2023 року о 12-30 годині згідно з вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року.

Ухвалюючи судове рішення за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції Херсонський апеляційний суд в ухвалі від 28 травня 2021 року зазначив, що період з 05 березня 2020 року до моменту фактичного затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку не повинен зараховуватись у строк відбування покарання, призначеного оскаржуваним вироком, однак, враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурор не висуває вимогу про приведення вироку у відповідність до ч. 5 ст. 72 КК України в цій частині, апеляційний суд не має можливості самостійно вийти за межі апеляційних вимог, оскільки цим буде погіршеного становище обвинуваченого.

Наразі судове рішення є незрозумілим для установи відбування покарання в частині початку строку відбування покарання засудженим та зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

На думку суду, порушені у клопотанні питання не можуть бути вирішені Менський районний суд Чернігівської області, як судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, оскільки це фактично призведе до зміни судових рішень, на що не наділений повноваженнями Менський районний суд Чернігівської області.

Із заявою про роз`яснення ухвали Херсонського апеляційного суду від 28 травня 2021 року необхідно звернутися до Херсонського апеляційного суду.

Системний аналіз положень статті 539 КПК України, пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», свідчить про те, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому статтею 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Окрім того, ці питання по суті є аналогічними тим, які вже були предметом розгляду Менського районного суду Чернігівської області, про що постановлена ухвала від 06 червня 2023 року, яка набрала законної сили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні подання установи виконання покарання.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_2 про визначення початку строку відбування покарання та зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту її отримання.

Повний текст ухвали виготовлений 21 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1