Справа № 369/6413/21
Провадження №1-кп/369/2079/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю представника потерпілих ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, маючого вищу освіту, неодруженого, працюючого приватним підприємцем, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129 КК України, -

встановив:

Згідно пред`явленого обвинувачення, 18.01.2020 року, близько 10 години 15 хвилин (точний час не встановлено), ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на погрозу вбивством потерпілій ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що погроза здатна викликати у потерпілої побоювання за своє життя, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою її залякування, перебуваючи за адресою проживання, а саме АДРЕСА_1 , направив на потерпілу ОСОБА_7 гладкоствольну рушницю Hatsan K12, яку тримав в обох руках, таким чином погрожуючи останній вбивством. Потерпіла ОСОБА_7 сприйняла дану погрозу як реальну, оскільки в неї були реальні підстави побоюватися реалізації такої погрози.

Крім того, 18.01.2020 року, близько 10 години 20 хвилин (точний час не встановлено), ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на погрозу вбивством потерпілому ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою його залякування, перебуваючи за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , направив на потерпілого ОСОБА_8 гладкоствольну рушницю Hatsan K12, яку тримав в обох руках, таким чином погрожуючи останньому вбивством. Потерпілий ОСОБА_8 сприйняв дану погрозу як реальну, оскільки в нього були реальні підстави побоюватися реалізації такої погрози.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані по епізоду з потерпілою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози та по епізоду з потерпілим ОСОБА_8 за ч.1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та закриття провадження відносно нього в зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечувала з приводу заявленого клопотання.

Представник потерпілих заперечувала, щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та закриття провадження відносно нього в зв`язку із закінченням строків давності.

Судом роз`яснено ОСОБА_6 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання та письмові заперечення потерпілих, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення діяння), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діє на час постановлення ухвали), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, на час вчинення відповідного діяння, було злочином невеликої тяжкості, санкція якого передбачала покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України станом на 20.09.2023, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років.

З огляду на положення ч. 1 ст. 5 КК України, слід рахувати, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Прокурор вказує, що на стадії досудового розслідування кримінальне провадження не зупинялось у зв`язку із розшуком обвинуваченого та строки давності не переривались у зв`язку із вчинення обвинуваченим нового злочину.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, події кримінальних правопорушень мали місце 18.01.2020, відтак на даний час сплинув передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, із системного аналізу КПК України та КК України слідує, що передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілого на таке звільнення, а також про те, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 23 червня 2022 року у справі № 204/2626/21; провадження № 51-5123 км 21)

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 15, 44, 49, 129 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1