Справа № 348/898/23
Провадження № 11-сс/4808/139/23
Категорія ст. 189 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадження № 0000133,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 207 120 гривень.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що ухвала є незаконною, невмотивовано, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що у судовому засіданні у повній мірі були доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та достатньою мірою вмотивовано, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом для забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Пояснює, що ОСОБА_8 : може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, за який безальтернативно передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 знає їх анкетні дані, проживає в одному і тому ж населеному пункті; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Вважає висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам передчасним. Вказує, що необхідно врахувати тяжкість злочину, репутацію ОСОБА_8 , а саме те, що останній раніше судимий за вчинення умисних злочинів, у тому числі і злочини проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів, характер кримінальних правопорушень, з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, враховуючи, що вчинені останнім кримінальні правопорушення створили в очах громадян та військового колективу негативне враження про безладдя та безкарності у системі функціонування Збройних Сил України, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 207 120 гривень, оскільки вказаний розмір застави є абсолютно помірни для підозрюваного ОСОБА_8 , який протягом тривалого часу проходить службу на посаді солдата резерву 45 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , обрано йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покладено відповідні обов`язки на строк 2 місяці до 12 червня 2023 року.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що дійшов висновку про недоведеність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та доведеність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що до підозрюваного не може бути застосовано такий запобіжний захід як тримання під вартою. Взяв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості, які його характеризують. Дійшов висновку, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, його репутації, тяжкості вчиненого злочину, наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк 2 місяці обов`язки, які дозволять запобігти ризику, який суд вважає доведеним та забезпечать виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, а саме: не відлучатися із населеного пункту де підозрюваний проживає на час несення служби, а саме: с. Добростани, Яворівського району, Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати на кожну вимогу слідчого, прокурора чи суду у вказаному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу, наголошував на наявності всіх підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі не погоджується з видом запобіжного заходу, який застосований щодо ОСОБА_8 - особистим зобов`язанням, вказує на підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В суді першої інстанції підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, за обставин викладених у повідомленні про підозру (а.п. 34-38).

Проаналізувавши сукупність отриманих під час розгляду клопотання відомостей, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку має місце ризик здійснити підозрюваним дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на ті об?єктивні дані, які відображені у матеріалах провадження, та пояснення прокурора, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. Крім цього, підозрюваний не чинив спроб втекти з місця вчинення злочину та визнав вину, а також те, що він є військовослужбовцем, який позбавлений можливості безперешкодно вибувати з місця дислокації військової частини.

Враховуючи повне визнання вини підозрюваним, відомості про спроби протиправного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні немає. Крім цього, на момент розгляду клопотання в суді першої інстанції зазначені свідки та потепіла попереджені про кримінальну відповідальність та дали показання слідчому і зміна таких показань у подальшому матиме наслідком притягнення зазначених осіб до кримінальної відповідальності.

Саме на орган досудового розслідування покладено обов`язок збирати докази та проводити розслідування злочину, незважаючи на позицію підозрюваного.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, у санкції передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу), але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання буде достатнім та забезпечить запобігання відповідному ризику.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами на підтвердження заявлених слідчим ризиків, зробив висновок по вирішенню клопотання.

На думку суду апеляційної інстанції, за встановлених під час розгляду клопотання слідчого обставин слідчий суддя правильно дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, його обставини, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що такий більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання, не зможе запобігти цьому ризику, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що у слідчого судді були всі підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді особистого зобов`язанняз покладенням відповідних обов`язків, що є доцільним.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 131-132, 176-178, 179, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупрокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5