Справа № 514/847/22
Провадження № 1-кп/497/15/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 , доставленого до суду під вартою,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Болграда Одеської області, матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000023 від 04.05.2022 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голиця Болградського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з базовою середньою освітою, не одруженого, раніше засудженого 25.05.2021 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час та в невстановленому місці у ОСОБА_6 , який будучи раніше засудженим 25.05.2021 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, судимість за яким в законному порядку не знята та не погашена, виник протиправний умисел, направлений на сприяння громадянам України у незаконному переправленні через державний кордон України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Термін дії воєнного стану в подальшому продовжено на 30 діб указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 та від 18.04.2022 №259/2022, які затверджено Верховною Радою України відповідними Законами України «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». В подальшому термін дії воєнного стану продовжено на 90 днів указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022, який затверджено Верховною Радою України відповідним ЗУ «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п.3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини, і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 року, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік осіб, які наділені можливістю перетинання державного кордону громадянами України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів та достовірно знаючи про порядок перетину Державного кордону України, ОСОБА_6 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, без корисливих мотивів, став на злочинний шлях.

Так, ОСОБА_8 , який не має законних підстав для перетину державного кордону, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року але маючи на меті покинути територію України незаконним шляхом, у невстановлений час та місці, за порадами своїх знайомих, які надали контактні данні ОСОБА_9 , як особи, яка може допомогти у вирішенні вищезазначеного питання, у подальшому звернувся до останнього, який повідомив про можливість організації переправлення через державний кордон України за грошові кошти, через свого знайомого ОСОБА_6 .

У подальшому, 31.05.2022 року, у невстановлений судом час, під час особистої зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_6 біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , останній повідомив про спосіб незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдови та здійснення ним ОСОБА_6 організації та керування діями ОСОБА_8 під час незаконного перетину державного кордону України.

Надалі, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, у визначеному заздалегідь місці, а саме біля будинку АДРЕСА_2 , та у обговорений раніше спосіб, 02.06.2022 року близько 21:00 години, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 , де повторно надав ОСОБА_8 вказівки, поради та здійснив інструктаж останнього про спосіб незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдови. Після чого ОСОБА_6 був викритий та затриманий на місці вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 332 КК України, а саме, організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, скористався своїм правом на відмову від дачі показів, але зазначив, що це була провокація з боку свідка ОСОБА_8 . Обвинувачений надав письмові пояснення, в яких зазначив, що не вчиняв дій направлених на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон, керівництво такими діями з корисних мотивів. Обвинувачений зазначив, що правоохоронці залучити ОСОБА_8 навмисно для організації кримінального правопорушення, а саме нібито незаконного переправлення його через державний кордон України, хоча у свідка такого наміру взагалі не було.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження, а також показами свідка ОСОБА_9 .

Зокрема:

- витягом з ЄРДР №0000023 від 04.05.2022 року, з якого вбачається, що 04.05.2022 року ОСОБА_8 , повідомив правоохоронним органам, що громадяни України з метою отримання грошової винагороди налагодили схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України (Т.1 а.с.131);

- заявою ОСОБА_8 на ім`я начальника УСР в Одеській області ДСР НПУ про прийняття заходів до невстановлених осіб, які налагодили незаконну схему з перетину державного кордону України (Т.1 а.с.138) та його заявою (згодою) з якої вбачається, що він надав згоду на проведення відносно нього негласних слідчих дій в рамках цього кримінального провадження (Т.1 а.с.139);

- протоколом огляду місця події від 02.06.2022 року, з якого вбачається, що 02.06.2022 року з 22:48 по 23:25 годину працівниками слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, з добровільної згоди ОСОБА_9 , було проведено огляд ділянки ґанку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду встановлено, що на території вищевказаного домоволодіння знаходився ОСОБА_6 , він був затриманий безпосередньо під час вчинення злочину, а під час затримання він добровільно надав працівникам поліції мобільний телефон та папери зовні схожі на грошові кошти номіналом купюр 100 доларів США у кількості 9 штук, які з місця події вилучені (Т.1 а.с.141-144). Окрім цього ОСОБА_9 добровільно видав співробітникам поліції грошові кошти в кількості трьох купюр номіналом 100 доларів США (Т.1 а.с.160);

З протоколу освідування особи від 02.06.2022 року вбачається, що у ОСОБА_6 було здійснено (відібрано) змиви серветкою з правої та лівої рук (Т.1 а.с.152-154). Відповідно до протоколу огляду грошових коштів від 02.06.2022 року вбачається, що кошти були оглянуті учасниками та понятими, в їх присутності зроблені копії (Т.1 а.с.164-166). Згідно висновку експерта № 22-2479 від 29.06.2022 року усі дванадцять грошових банкнот, кожна номіналом 100 доларів США є грошовими банкнотами Федеральної резервної системи США. (Т.1 а.с.170-175). Також було проведено криміналістичну експертизу спеціальних хімічних речовин та надано висновок експерта № 22-2481 від 27.06.2022 року, відповідно до якого на усіх дванадцяти купюрах номіналом 100 доларів США і на серветках зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_6 є спецбарвник - люмінесцентний порошок та сліди спецбарвника (Т.1 а.с.177-182). Тобто судом встановлено, що ОСОБА_6 дійсно держав у руках вище вказані грошові кошти, але обвинувачений пояснив, що данні грошові кошти йому у кишеню запхав ОСОБА_8 , він навіть не знав скільки там коштів, він не домовлявся з ОСОБА_8 про грошову винагороду за його переправлення через кордон. Під час його затримання на прохання співробітників поліції він достав з кишені грошові кошти, тому на його руках залишилися сліди спецбарвника.

Належних доказів того, що грошові кошти були призначені для оплати послуг ОСОБА_6 з організації переправлення свідка ОСОБА_8 через державний кордон України, суду не було надано.

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 08.06.2022 року зі свідком ОСОБА_8 - (т.1 а.с.184-186), зі змісту якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 на запитання чи впізнає когось серед пред`явлених осіб, заявив, що впізнає чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , зображеного на фотознімку під № 2, який є особою, яка допомагала перетнути йому кордон; а також довідкою слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 відповідно до якої особою під номером 2 був представлений ОСОБА_6 (Т.1 а.с.187);

- протоколами негласних слідчих розшукових дій (аудіо та відео контролю) від 10.06.2022 року з флеш-носіями інформації, а саме спілкування ОСОБА_12 з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 від 31.05.2022 року та 02.06.2022 року, в ході яких серед іншого обговорюються питання щодо виїзду за кордон, умови перетину, грошової винагороди у розмірі 900 доларів та подальшої оплати (Т.1 а.с. 214-216, 217-219, 220-223).

Незважаючи на фіксацію фактів спілкування ОСОБА_10 з іншими особами щодо можливого виїзду за кордон за винагороду, органом досудового розслідування не встановлено що саме обвинувачений ОСОБА_6 надав поради та послуги за організацію та керування діями з перетину державного кордону за грошові кошти, або домовлявся про ці гроші після надання такої послуги.

Свідок ОСОБА_9 , допитаний в судовому засіданні 06.10.2022 року суду показав, що до нього під`їхав чоловік та представився ОСОБА_14 , просив у нього переночувати, це було біля його будинку, віно представився біженцем. До цього моменту він його не знав. ОСОБА_14 почав запитувати його чи можливо перетнути державний кордон поза пунктом пропуску. Після чого запитав чи знайомий йому ОСОБА_15 . В подальшому він познайомив ОСОБА_14 з ОСОБА_10 та вони зустрілися у нього. Про що вони розмовляли він не чув, ОСОБА_14 дійсно передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 900 доларів США, але за що він не знає. Свідку також не відомо, що ОСОБА_6 може бути причетним до незаконного перетину кордону.

Свідок обвинувачення ОСОБА_8 до суду не з`явився, хоча суд приймав усі заходи для його допиту, в тому числі призначалася відеоконференція з іншим судом, за місцем безпосереднього проходження служби свідком, так як він на даний час виконує свій обов`язок в лавах ЗСУ з захисту України від країни агресора, і забезпечити його явку до суду для допиту не представилося можливим.

Частиною 3 статті 370 КПК України та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

За змістом висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі 366/3050/16-к, згідно із ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та за умови, що такі дії особи охоплюються обсягом висунутого їй обвинувачення.

Згідно з рекомендаціями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Отже, суд вважає, що така кваліфікуюча ознака в діях обвинуваченого ОСОБА_6 як «вчинення злочину з корисливих мотивів», яка зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні належними, відповідними та достатніми доказами, у зв`язку з чим дії обвинуваченого слід перекваліфікувати з ч.3 на ч.1 ст. 332 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за частиною 1 статті 332 КК України, оскільки останній вчинив організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним за вказаною статтею КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є особою раніше судимою вироком Арцизького районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі (т.1 а.с.229-230), при цьому знаходився на іспитовому терміні строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Однак ОСОБА_6 ухилявся від виконання цих обов`язків, тому ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 26.09.2022 року по справі № 514/532/22, провадження № 1-в/514/27/22, звільнення від відбування покарання з випробуванням було скасовано та засудженого ОСОБА_6 направлено для відбування покарання. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.10.2022 року ухвалу Тарутинського районного суду від 26.09.2022 року залишено без змін, тобто з 17.10.2022 року, почав плинути строк його відбування покарання за вироком суду від 25.05.2021 року.

Також приймає до уваги задовільну характеристику з місця проживання, відповідно до якої ОСОБА_6 за час проживання в селищі Серпневе зарекомендував себе з задовільного боку, добрий, працелюбний, але легко піддається негативному впливу, має шкідливі звички, проживає один, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше був неодноразово судимий, за умисні злочини проти власності, реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, після чого на шлях виправлення не ставав та знову вчиняв умисні злочини. Також неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, притягувався до адміністративної відповідальності, перебував під адміністративним наглядом.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину (п.1) та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Свою вину під час судового розгляду він не визнав, щирого каяття не виказав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 332 КК України, а саме у вигляді покарання у виді позбавлення волі.

Так, суд вважає за необхідне застосувати норми ч.1 ст. 71 КК України та частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Арцизького районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року, а саме три місяці.

Щодо початку перебігу строку відбування покарання, то відповідно до протоколу затримання особи від 03.06.2022 року ОСОБА_6 було затримано 02.06.2022 року о 22:48 хвилин, саме це початок відліку терміну тримання під вартою, в подальшому ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в останнє строк дії ухвали до 17.11.2022 року, в подальшому він тримався під вартою за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України та призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України до покарання ОСОБА_6 за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року - 3 (три) місяці позбавлення волі.

Остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 02 червня 2022 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_16 від 06 червня 2022 року по справі №523/5753/22, провадження №1-кп/523/1448/22, на мобільний телефон - марки «Iphone 7» IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 та грошові кошти.

Мобільний телефон - марки «Iphone 7» IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_6 , за належністю.

Грошові кошти номіналом купюр 100 доларів США у кількості дев`яти купюр із серійними номерами HF08338732D, HL54913758D, HL54913744D, HJ79133254A, AB42749552R, HL54913747D, HL54913749D, AB01012745W, HB25188269C, які були вилучені 02.06.2022 року в ході огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 - конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_16 від 06 червня 2022 року по справі №523/5753/22, провадження №1-кп/523/1457/22, на грошові кошти добровільно видані ОСОБА_9 02.06.2022 року.

Грошові кошти номіналом купюр 100 доларів США у кількості трьох купюр із серійними номерами HL54913743D, КВ45549930G, АВ63386855В, які добровільно видані ОСОБА_9 02.06.2022 року - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1