Справа № 953/3578/23
н/п 1-кс/953/6265/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судовий засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0001099 від 09.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, неповнолітніх, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Київського районного суду м.Харкова від 24.02.2020 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки один місяць, звільнений умовно достроково 08.06.2022, не відбута частина покарання строком вісім місяців сімнадцять днів,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001099 від 09.05.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001099 від 09.05.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у денний час 09.05.2023, приблизно о 12.30, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на автомобільній стоянці, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2-Г, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи заздалегідь виниклий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указом Президента України ОСОБА_7 № 259/2022 від 18.04.2022, Указом Президента України ОСОБА_7 № 341/2022 від 17.05.2022, Указом Президента В.О. Зеленського № 573/2022 від 12.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, підійшов до пошкодженого після ДТП автомобілю марки ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_4 маючи з собою заздалегідь заготовлені предмети для демонтування, а саме: викрутку, кусачки, за допомогою яких демонтував з вищевказаного автомобілю запчастини, з метою подальшого незаконного заволодіння ними, а саме: частину проводу разом із клемою від автомобільного акумулятору ВАЗ 2110 в кількості 1 шт., вартість якого становить згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 532М від 11.05.2023 - 123,33 грн.; джгут проводів котушок запалювання марки ВАЗ для автомобілю ВАЗ 2110 до 16 клапанного двигуна на 4 роз`єми 1 шт., вартість якого становить згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 532М від 11.05.2023 - 453 грн.

Надалі ОСОБА_4 поклав демонтовані ним запчастини до свого рюкзаку, тим самим, звернувши вищевказане майно у свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок своїх протиправних та незаконних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 576,33 грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень тридцять три копійки).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Слідчий вказує, що 24.07.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

На думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних, які вказують на факт вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме його причетність до вчинення злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає наступне.

Метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто: 1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин; 2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; 3) п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, ОСОБА_4 , офіційно ніде не працює, отже не має законного джерела доходів та засобів до існування, не має міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування або в подальшому від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за інкримінований злочин. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо і судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, а ОСОБА_4 , обізнаний про місце фактичного проживання потерпілого та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або, навіть, фізичного впливу на вказаних осіб, які викривають його у вчиненні кримінального правопорушення. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи характер, обставини та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , відсутність законних джерел доходу та засобів для існування, підозрюваний може, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, вчинити новий умисний корисливий злочин, що підтверджує існування ризику, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на даній стадії кримінального провадження буде цілком достатньо для досягнення мети його застосування - забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вказує, що зазначені обставини свідчать також і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі потерпілого), а також забезпечення неупередженого досудового розслідування та судового розгляду у розумні строки, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. У зв`язку із необхідністю належної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, вважає підозру обґрунтованою.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001099 від 09.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України внесені до ЄРДР 09.05.2023 за фактом того, що 09.05.2023 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора 102, про те що 09.05 2023 о 12.27 годині не встановлена особа, знаходячись на парковці за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці 2-Г, діючи тамено, в умовах воєнного стану, з автомобіля марки ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_2 , вчинила крадіжку проводів, чим спричинено матеріальні збитки.

ОСОБА_4 о 10 годині 00 хвилин 24.07.2023 у кримінальному провадженні №0001099 від 09.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 24.07.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_4 , який міститься в підозрі та протоколі допиту підозрюваного та не заперечувалося підозрюваним в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у встановлений законом строк, а отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушень, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 14-річного віку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Закону №3057-IX (раніше законопроєкт №9259) "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" Верховною Радою продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів та висновків експерта, а саме: даних заяви ОСОБА_8 про вчинення злочину; даних заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу майна; даних протоколу огляду місця події від 09.05.2023; висновком експерта №532М за результатами проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню №0001099 складним 15.05.2023; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 15.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 17.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 17.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 17.05.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме злочином проти власності, вчиненим в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, особливо на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідча суддя вважає доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, офіційно ніде не працює, отже не має законного джерела доходів та засобів до існування.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме злочином проти власності, вчиненим в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- дані щодо особи ОСОБА_4 який не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, раніше судимий.

Частина 1 ст.189 КПК визначає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.189 КПК підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Системний аналіз норм КПК щодо загальних положень запобіжних заходів свідчить, що особисте зобов`язання є найменш жорстким запобіжним заходом з їх переліку, наведеному у статті 176 КПК, тобто закон дозволяє обирати такий запобіжний захід у разі коли немає необхідності обирати більш суворі запобіжні заходи. Особисте зобов`язання, як правило, застосовується до осіб, які не становлять великої суспільної небезпеки і які мають певне місце проживання та/або місце праці, тобто у випадку незначної ймовірності ухилення від органів досудового розслідування і суду.

Внаслідок наявності доведених ризиків, слідча суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки відповідно до визначеного пунктами 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК.

При цьому, слідча суддя зазначає, що ч.5 ст.194 КПК містить припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку дії такого обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 ч.5 ст. 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (ч. 7 ст. 194 КПК).

Тобто запобіжний захід, у даному випадку особисте зобов`язання, безстроково забезпечує виконання підозрюваним чи обвинуваченим процесуальних обов`язків, покладених на нього безпосередньо процесуальним законом - ч.7 ст. 42 КПК, - а також на певний строк визначених ухвалою слідчого судді чи суду обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 189, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0001099 від 09.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування на 39 (тридцять дев`ять) днів - до 23.09.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчою суддею, визначити до 23.09.2023 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, покладених слідчою суддею до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1