Справа №760/6192/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 114-2 КК України, дані про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 19.03.2022 р., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 114-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники вважають за можливе призначити провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження підсудне Солом`янському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту прокурору суд не вбачає.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є таким: прокурор, обвинувачений, захисник.

Захисник звернувся до суду із скаргами на бездіяльність слідчого та прокурора. Враховуючи те, що на стадії підготовчого судового засідання суд не має можливості оцінити наявні в матеріалах справи докази, доводи, зазначені в скаргах будуть оцінені на відповідній стадії судового розгляду та їм буде надана відповідна юридична оцінка.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи його наявністю ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, того що, знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували. Так, захисник вказав, що ОСОБА_7 не може впливати на свідків, оскільки вони вже дали показання, а потерпілі відсутні. ОСОБА_7 також не може знищити або пошкодити докази. Відсутній також і ризик втечі.

Захисник подав суду клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, мотивуючи його тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені, відсутні будь-які дані можливості впливу обвинуваченого на свідків, потерпілі відсутні. Ризик втечі також відсутній, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки в смт. Димер Київської області. Вказав, що даний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав захисника, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачують ОСОБА_7 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що обставини кримінального провадження дають достатні підстави суду вважати наявними ризики, що зазначені у ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, судом, враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатню високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Обвинувачений обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, а тому судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , вид та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, суд вважає наявним ризик того, що він може переховуватися від суду задля уникнення даного покарання.

Крім того, розгляд кримінального провадження тільки розпочато, в судовому засіданні не допитані свідки, тому суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на них, оскільки свідки є односельцями обвинуваченого.

Так, як зазначив Європейський суд з прав людини (пункт 44 рішення від 18 грудня 2012 р. по справі Сопин проти Російської Федерації), «Суд повторює, що виправданий страх помсти, часто може бути достатнім для того, щоб залякані свідки відмовилися від участі в кримінальному процесі в цілому».

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Так, розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , обвинувачений розуміючи та усвідомлюючи невідворотність покарання, в разі якщо його вина буде доведена, може переховуватись від суду.

Суду не надано достатніх доказів того, що ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та зазначені в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою суттєво зменшилися чи зникли. Будь-які дані у суду щодо цього також відсутні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у даній статті.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи, в тому числі і запобіжний захід у виді домашнього арешту, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 114-2 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. П. Шутова,1 на 13.30 год. 07 вересня 2022 року.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів із можливістю внесення застави в сумі 744300,00 грн.

Строк дії ухвали до 07 жовтня 2022 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Головуючий

Судді