ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 681/261/22

Провадження № 11-кп/4820/128/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 09.02.2022 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 та в її інтересах адвоката ОСОБА_9 на вирок Полонського районного суду від 29 вересня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Полонського районного суду від 29 вересня 2022 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , громадянку України, українку, пенсіонерку, незаміжню, освіта середня спеціальна, на утриманні неповнолітніх дітей не має,

раніше не судиму,

визнано винною за ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України та призначено їй покарання: за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 342 КК України - 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Понінка Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня спеціальна, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

визнано винним за ч.1 ст.345, ч. 2 ст.342 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.345 КК України у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 342 КК України - 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченим ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази - мобільний телефон марки «ОРРО А12» моделі «CPN2083» з номером ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , чохол типу «книжка» синього кольору, електронний пульт керування чорного кольору з маркуванням «Nice Flor-s», пошкоджений накопичувач пам`яті з маркуванням 16 Gb, які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до квитанції №1768, а також паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Баранівським РВ УМВС в Житомирській області у обкладинці синього кольору, який знаходиться у ОСОБА_7 - повернуто та залишено ОСОБА_7 ; одні металеві вила з дерев`яним держаком та металеву сокиру, які є знаряддям злочину - ухвалено знищити; одні металеві вила з дерев`яним держаком та металеву сокиру, які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до квитанції №1765 - повернуто ОСОБА_6 .

Скасовано арешт на мобільний телефон марки «ОРРО А12» моделі «CPN2083» з номером ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , чохол типу «книжка» синього кольору, електронний пульт керування чорного кольору з маркуванням «Nice Flor-s», пошкоджений накопичувач пам`яті з маркуванням 16 Gb, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Баранівським РВ УМВС в Житомирській області у обкладинці синього кольору, накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 11.02.2022 р. та двоє металевих вил з дерев`яними держаками та дві металеві сокири накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 17.02.2022 р.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обрано взяття під варту в залі суду.

У строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано час її затримання з 09 по 11 лютого 2022 року.

За вироком суду, старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_11 , здійснюючи досудове розслідування в групі слідчих у кримінальному провадженні № 0000042 від 11.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, отримав ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_12 № 688/377/22 від 04.02.2022 р. про проведення обшуку у домоволодінні АДРЕСА_2 .

09.02.2022 р. ОСОБА_11 , спільно з співробітниками УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оперуповноваженим ЗС ВКП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 , які були залучені до проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, прибули до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у якому мали намір провести санкціонований слідчим суддею обшук.

Цього ж дня, близько 09 год. 20 хв. зазначені працівники правоохоронних органів підійшли до будинку АДРЕСА_2 , де до вхідних дверей до них вийшов його власник - ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_11 , на вимогу останнього, пред`явив службове посвідчення серії НОМЕР_5 та вказав про підстави його перебування на території вказаного домоволодіння. При цьому слідчий розпочав зачитувати ухвалу про проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2 , після чого надав її примірник ОСОБА_6 .

Водночас, із однієї з кімнат будинку вийшла ОСОБА_7 , яка заперечила проти проведення обшуку, вважаючи його незаконним.

Надалі, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 виконує свої службові обов`язки, обома руками штовхнула його в обличчя. Продовжуючи свої дії, під час того як останній закрив обличчя руками, ОСОБА_7 нанесла один удар долонею правої руки по пальцях лівої руки ОСОБА_11 та виштовхала його із будинку. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основи середньої фаланги 2-го (вказівного) пальця лівої кисті з підвивихом в ділянці ближнього міжфалангового суглобу, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також садна на шкірі нижньої губи справа, синця на лівому плечі, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Окрім того, цього ж дня, в той же час ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 виконує свої службові обов`язки, із застосуванням фізичної сили, поєднаної з нанесенням ударів по різним частинам тіла поліцейського, виштовхали останнього з будинку, таким чином фізично протидіючи проведенню слідчої дії.

Окрім того, заступник начальника відділу кримінальної поліції Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_16 , виконуючи доручення старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_17 , який здійснює досудове розслідування у групі слідчих у кримінальному провадженні №0000144 від 09.02.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про затримання ОСОБА_7 , разом з іншими працівниками поліції прибув за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_16 підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де біля вхідних дверей знаходився ОСОБА_6 , який будучи обуреним обшуком та маючи негативне ставлення до працівників поліції, у гаражному приміщенні, яке розташоване на території вказаного домоволодіння взяв до рук господарські вила та сокиру із якими почав рухатись в напрямку ОСОБА_16 .

Надалі, ОСОБА_6 , тримаючи у правій руці сокиру та у лівій вила одночасно розмахуючи ними в сторону поліцейського, із застосуванням нецензурної лексики продемонстрував погрози насильством працівнику поліції ОСОБА_16 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 просить вирок Полонського районного суду від 29 вересня 2022 року скасувати і закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що вона не вчиняла суспільно небезпечних діянь, які містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони не підтверджені допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду. Суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Кваліфікація вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

В порушення п.3 ч.1 ст. 411 КПК України суд, за наявності суперечливих доказів, у вироку не зазначив чому одні докази взяв до уваги, а інші відкинув.

Суд не взяв до уваги: покази потерпілого ОСОБА_11 який суду пояснив, що службове посвідчення ОСОБА_7 не пред`являв, у форменному одязі поліцейського не перебував, нагрудного знака поліцейського не мав, ОСОБА_7 зміст ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку не чула; покази потерпілого ОСОБА_16 , який суду показав, що ОСОБА_7 йому опір не чинила і від неї ударів не було.

Суд не взяв до уваги покази експерта ОСОБА_18 про те, що не виключається утворення виявлених у потерпілого ОСОБА_11 тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, або самоспричинення.

Не взято до уваги покази ОСОБА_7 , яка показала, що вона не зрозуміла чому прийшли невідомі з обшуком до будинку.

Вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_7 не вчиняла інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

В обвинувальному акті вказано, що протиправні дії, передбачені ч.2 ст342, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_7 вчиняла лише відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Суд першої інстанції застосував ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, хоча повинен був застосувати ст.ст. 2,11,18 КК України, п.п. 2, 3 ст.373 КПК України та постановити виправдувальний вирок.

Судом на підставі вказаних у вироку доказів не встановлено прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченої ОСОБА_7 та наслідком, що настав.

Отже стороною обвинувачення не доведено, відповідно до вимог ст. 92 КПК України, належними, допустимими та достатніми доказами, обставини, що обвинувачена своїми умисними діями вчинила кримінальні правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_7 у поданій нею апеляційній скарзі просить вирок Полонського районного суду від 29 вересня 2022 року відносно неї скасувати і закрити кримінальне провадження відносно неї, у зв`язку з тим, що вона не вчиняла суспільно небезпечних діянь, які містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 у поданій нею апеляційній скарзі виклала доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 .

Крім того, обвинувачена ОСОБА_7 вказала, що суд не взяв до уваги її покази про те, що ОСОБА_11 в рапорті начальнику поліції написав, що при обшуку домоволодіння ОСОБА_6 . ОСОБА_11 наніс тілесні ушкодження і зломав палець ОСОБА_6 . Але, разом з тим ОСОБА_11 також написав рапорт, що при обшуку домоволодіння ОСОБА_6 ОСОБА_7. нанесла ОСОБА_11 тілесні ушкодження і зломала йому палець.

У судовому засіданні під час допиту ОСОБА_11 та при перегляді відеозапису обшуку, який надали працівники поліції, суддя звернулася до ОСОБА_11 із словами, що на відеозаписі немає даних, що ОСОБА_7 б`є ОСОБА_11 .

Таким чином, докази є суперечливими і суд не зазначив у вироку чому одні докази взяв до уваги, а інші відкинув.

Обвинувачений ОСОБА_6 , у поданій ним апеляційній скарзі, просить скасувати вирок Полонського районного суду від 29.09.2022 відносно нього та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_6 не вчиняв інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

09 лютого 2022 року до домоволодіння ОСОБА_6 прибув ОСОБА_11 , який представився слідчим поліції та повідомив про ухвалу суду про обшук домоволодіння. При цьому копія ухвали ОСОБА_6 вручена не була.

На вимогу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити територію його домоволодіння невідомі особи, які представилися співробітниками СБУ та ОСОБА_16 накинулися на ОСОБА_6 з кулаками, заподіявши йому фізичного болю та страждань.

Співробітники СБУ не вправі були брати участь у обшуці домоволодіння ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.2 ст.185 КК України і їх прізвища не були зазначені в ухвалі про обшук.

А тому усі зібрані під час обшуку докази, які суд взяв в основу обвинувачення, є неналежними та недопустимими.

Під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження були порушені права ОСОБА_6 на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, на захист, на отримання копії обвинувального акту, тощо.

Під ча проведення обшуку обвинувачений ОСОБА_6 діяв з крайньої необхідності та з метою захисту життя та здоров`я свого та дружини та зробив все від нього залежне для збереження життя та здоров`я своєї родини без нанесення будь-якої шкоди іншим особам.

У зв`язку з протиправним втручанням в приватне і сімейне життя обвинуваченого ОСОБА_6 , усі зібрані без його згоди докази у кримінальному провадженні є неналежними та недопустимими доказами.

Також обвинувачений в апеляційній скарзі вказує про неповноту судового розгляду, яка полягає у відхиленні поданих ОСОБА_6 доказів з метою самозахисту; невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимок кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, суд не мав підстав для обрання відносно ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу. Обираючи запобіжний захід суд не врахував вимоги ст.178 КПК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляджу ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 не мали наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду. На кожну вимогу прибували до слідчого, прокурора слідчого судді або суду.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі просить вирок Полонського районного суду від 29 вересня 2022 року скасувати і закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він не вчиняв суспільно небезпечних діянь, які містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України.

Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони не підтверджені допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду. Суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Кваліфікація вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

В порушення п.3 ч.1 ст. 411 КПК України суд, за наявності суперечливих доказів, у вироку не зазначив чому одні докази взяв до уваги, а інші відкинув.

Суд не взяв до уваги: покази потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що службове посвідчення ОСОБА_7 не пред`являв, у форменному одязі поліцейського не перебував, нагрудного знака поліцейського не мав, ОСОБА_6 зміст ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку, яку зачитував ОСОБА_11 , не чув; покази потерпілого ОСОБА_16 , який суду показав, що ОСОБА_6 йому опір не чинив і від нього ударів не було.

Суд не взяв до уваги покази експерта ОСОБА_18 про те, що не виключається утворення виявлених у потерпілого ОСОБА_11 тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, або само спричинення.

Не взято до уваги і покази ОСОБА_7 , яка показала, що вона не зрозуміла чому прийшли невідомі з обшуком до будинку.

Вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_6 не вчиняв інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В обвинувальному акті вказано, що протиправні дії, передбачені ч.2 ст342, ч.1 ст.345 КК України, ОСОБА_6 вчиняв лише відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Суд першої інстанції застосував ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України, хоча повинен був застосувати ст.ст. 2,11,18 КК України, п.п. 2, 3 ст.373 КПК України та постановити виправдувальний вирок.

Судом на підставі вказаних у вироку доказів не встановлено прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_6 та наслідком, що настав.

Отже стороною обвинувачення не доведено, відповідно до вимог ст. 92 КПК України, належними, допустимими та достатніми доказами, обставини, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 на підтримання вимог поданих ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_8 апеляційних скарг, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_10 на підтримання вимог поданих ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_9 апеляційних скарг, пояснення потерпілого ОСОБА_11 , який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного зокрема, у вчинених ними кримінальних правопорушеннях при викладених у вироку обставинах, доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала та показала, що 9 лютого 2022 р. дійсно приходили працівники поліції до їхнього будинку. ОСОБА_11 був у цивільному одязі і посвідчення його вона не бачила. Вони з ОСОБА_6 дійсно виштовхали з хати, можливо в той час вона і царапнула ОСОБА_11 , але пальці ніхто йому не ламав. Вважала, що це прийшли до будинку бандити.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, відповідно до вимог ст.330 КПК України був видалений з залу судових засідань. На пропозиції суду дати пояснення він повідомляв, що суд є нелегітимна організація, суддів або ж колегії суддів він перед собою не бачить.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав. Вказав, що кримінальних правопорушень не вчиняв.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, їх вина підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_11 , який в судових засіданнях суду першої та суду апеляційнеої інстанції показав, що він, виконуючи свої службові обов`язки, в групі слідчих по факту крадіжок газу з газової системи, прибув за адресою: АДРЕСА_2 для проведення обшуку. Двері будинку відчинив ОСОБА_6 . ОСОБА_11 йому представився та повідомив, що буде проводитись обшук. Намагався ОСОБА_6 вручити копію ухвали. ОСОБА_6 вимагав від нього посвідчення, оскільки вказував, що посвідчення яке ОСОБА_11 йому надав недійсне. ОСОБА_11 зачитав ухвалу про проведення обшуку. Коли мали розпочинати проведення обшуку ОСОБА_7 забігла в веранду, почала виражатися нецензурними словами та проводила зйомку. Потім ОСОБА_7 намагалася зачинити двері, але ОСОБА_11 їх заблокував ногою. Тоді ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали його виштовхувати з веранди. ОСОБА_7 подряпала йому обличчя, він намагався руками прикритися, але в цей час вона долонею руки вдарила його по пальцю, який одразу деформувався.

- показами потерпілого ОСОБА_16 , наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, згідно яких 09.02.2022 р. близько 11.30 год. в чергову частину поліції надійшло повідомлення ОСОБА_11 про те, що під час проведення обшуку йому було заподіяно тілесні ушкодження. По прибуттю на місце події провели обшук та ОСОБА_6 повідомили про те, що ОСОБА_7 буде доставлено у відділ поліції. На що ОСОБА_6 почав погрожувати вбивством та нецензурно лаявся. Коли працівники поліції вийшли, ОСОБА_6 вибіг з будинку, сказав, що всіх зарубає, взяв сокиру яку хотів кинути. Коли ОСОБА_6 дістав вила, він дістав телефон, почав знімати і попередив колег про дії ОСОБА_6 , який на зауваження не реагував. Він боявся, що ОСОБА_6 кине сокиру або застосує вила та оцінював його дії як реальну загрозу життю.

Об`єктивно вина обвинувачених у вчинених кримінальних правопорушеннях підтверджується:

- даними ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.02.2022 р., якою надано слідчому відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_20 , слідчому СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_21 , слідчому відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_22 та слідчому відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в якому він фактично проживає, з метою виявлення, відшукання та вилучення: установчих та бухгалтерських документів «ОМС Міська Рада територіальної громади м. Полонне Хмельницької області»: договорів із мешканцями м. Полонного про гарантування забезпечення енерго- та іншими ресурсами; статутних документів комунального підприємства «Полонне-енергоресурс»; захисних пломб із лічильників газопостачання абонентів; квитанцій для сплати за послуги комунального підприємства «Полонне-енергоресурс»; інших документів, які пов`язані із діяльністю «Полонне-енергоресурс»; комп`ютерної техніки, яка в собі може містити документи з ведення господарської діяльності підприємства; печаток «ОМС Міська Рада територіальної громади м. Полонне Хмельницької області» та «Полонне-енергоресурс».

- даними відеозапису проведення обшуку, з яких вбачається, що ОСОБА_6 відкрив двері працівникам поліції. ОСОБА_11 пояснює, що буде проводитись обшук, показує посвідчення та зачитує ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку. ОСОБА_7 в цей час знаходитьсся біля входу, після того, як ОСОБА_6 просить її піти взяти телефон, заходить у хату та з телефоном підходить до веранди під час того як ОСОБА_11 продовжує зачитувати ухвалу про дозвіл на проведення обшуку. Після того як ОСОБА_11 зачитав ухвалу, намагається її вручити для ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_7 , починає кричати, пробує закривати двері і вони разом з ОСОБА_6 починають виштовхувати ОСОБА_11 , руками ОСОБА_7 б`є по обличчю ОСОБА_11 та в нього на обличчі з`являється кров. Коли уже ОСОБА_11 знаходиться на вулиці, він повідомляє ОСОБА_6 про те, що у нього зламаний палець.

-даними висновку експерта №36 від 18.03.2022 р. у ОСОБА_11 виявлені такі тілесні ушкодження: а/ закритий перелом основи середньої фаланги другого пальця лівої кисті з підвивихом в ділянці ближнього міжфалангового суглобу. Дане тілесне ушкодження утворилося від, щонайменше, однієї травмуючої дії тупого твердого предмета, могло виникнути в строк та при обставинах, вказаних у постанові та обстежуваним, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. б/ садно на шкірі нижньої губи справа, синець на лівому плечі. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, двох травмуючих дій тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Під час утворення даних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 міг перебувати в положеннях стоячи, сидячи або близьких до них. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту або самоспричинення є молоймовірним.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції лікар судово-медичний експерт ОСОБА_18 показала, що експертизу нею було проведено на підставі даних особистого огляду ОСОБА_11 , його показань та медичної документації. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах які вказував ОСОБА_11

- даними перегляду компакт диску відеозапису з мобільного телефону марки та моделі SAMSUNG GALAXY A32, згідно яких ОСОБА_6 , взявши до рук вила та сокиру, агресивно розмахує ними в сторону ОСОБА_16 при цьому нецензурно лається.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , кожного зокрема, у вчиненених кримінальних правопорушеннях.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; за ч.2 ст.342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, є вірною.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; за ч.1 ст.345 КК України - погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу, є вірною.

З урахуванням викладеного безпідставними є доводи апеляційних скарг про недоведеність вини: обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України; обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_7 та в її інтересах адвоката ОСОБА_9 про те, що суд не взяв до уваги: покази потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що службове посвідчення ОСОБА_7 не пред`являв, у форменному одязі поліцейського не перебував, нагрудного знака поліцейського не мав, ОСОБА_7 зміст ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку не чула; покази потерпілого ОСОБА_16 , який суду показав, що ОСОБА_7 йому опір не чинила і від неї ударів не було.

Суд першої інстанції відповідно до положень ст. 94 КПК України дав належну оцінку показам потерпілого ОСОБА_11 у сукупності з іншими доказами, які доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень

Так в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_11 показав, що коли прибув для проведення обшуку, двері будинку по АДРЕСА_2 відчинив ОСОБА_6 . ОСОБА_11 йому представився та повідомив, що буде проводитись обшук. Намагався ОСОБА_6 вручити копію ухвали. ОСОБА_6 вимагав від нього посвідчення, оскільки вказував, що посвідчення яке ОСОБА_11 йому надав недійсне. ОСОБА_11 зачитав ухвалу про проведення обшуку. Коли мали розпочинати проведення обшуку ОСОБА_7 забігла в веранду, почала виражатися нецензурними словами та проводила зйомку. Потім ОСОБА_7 намагалася зачинити двері, але ОСОБА_11 їх заблокував ногою. Тоді ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали його виштовхувати з веранди. ОСОБА_7 подряпала йому обличчя, він намагався руками прикритися, але в цей час вона долонею руки вдарила його по пальцю, який одразу деформувався.

Згідно даних відеозапису проведення обшуку, досліджених судом першої інстанції, під час того, як ОСОБА_11 пояснює ОСОБА_6 , що буде проводитись обшук, показує посвідчення та зачитує ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку ОСОБА_7 знаходиться біля входу. Після того, як ОСОБА_6 просить її піти взяти телефон, заходить у хату та з телефоном підходить до веранди під час того як ОСОБА_11 продовжує зачитувати ухвалу про дозвіл на проведення обшуку.

Після того як ОСОБА_11 зачитав ухвалу, намагається її вручити ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_7 , починає кричати, пробує закривати двері і вони разом з ОСОБА_6 починають виштовхувати ОСОБА_11 , руками ОСОБА_7 б`є по обличчю ОСОБА_11 та в нього на обличчі з`являється кров. Коли уже ОСОБА_11 знаходиться на вулиці, він повідомляє ОСОБА_6 про те, що у нього зламаний палець.

Вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_7 все чула, у тому й числі зміст ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку, та розуміла, що до будинку з метою проведення обшуку прийшли працівники правовохоронних органів.

Покази обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечила вчинення нею інкримінованих їй кримінальних правопорушень, суд першої інстанції обгрунтовано критично оцінив, як такі, що надані зметою уникнення покарання за вчинене.

Не впливають на законність вироку суду твердження ОСОБА_7 про те, що суд не взяв до уваги покази потерпілого ОСОБА_16 , який суду показав, що ОСОБА_7 йому опір не чинила і від неї ударів не було, оскільки у вину ОСОБА_7 ставиться вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України щодо потерпілого ОСОБА_11 .

Безпідставними є доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника - адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про те, що суд не взяв до уваги покази експерта ОСОБА_18 про те, що не виключається утворення виявлених у потерпілого ОСОБА_11 тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, або самоспричинення.

Відповідно до висновку експерта №36 від 18.03.2022 р. виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних у постанові та обстежуваним. При цьому утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту або самоспричинення є малоймовірним.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції лікар судово-медичний експерт ОСОБА_18 показала, що експертизу нею було проведено на підставі даних особистого огляду ОСОБА_11 , його показань та медичної документації. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах які вказував ОСОБА_11 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що недоведеною є та обставина, що саме вона нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_11 та зломала йому палець, спростовуються дослідженими судом доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_11 , даними відеозапису проведення обшуку, висновком експерта №36 від 18.03.2022 р., а також витягом з ЄРДР №0000144 від 09.02.2022, згідно якого 09.02.2022 близько 10 год по АДРЕСА_2 під час санкціонованого обшуку в межах кримінального провадження №0000042 від 11.01.2022 за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 умисно спричинила тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та вивиху вказівного пальця лівої руки капітану поліції ОСОБА_11 у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, який перебуває на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, надана належна оцінка дослідженим судом доказам, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що копія ухвали про обшук йому вручена не була, а на вимогу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити територію його домоволодіння невідомі особи, які представилися співробітниками СБУ та ОСОБА_16 накинулися на ОСОБА_6 з кулаками, заподіявши йому фізичного болю та страждань.

Такі доводи обвинуваченого ОСОБА_6 спростовуються відеозаписом проведення обшуку, дослідженим судом першої інстанції, показами потерпілих.

Необгрунтованими є твердження апеляційної скарги про те, що співробітники СБУ не вправі були брати участь у обшуці домоволодіння ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.2 ст.185 КК України, а тому усі зібрані під час обшуку докази, які суд взяв в основу обвинувачення, є неналежними та недопустимими.

За п.3 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Відповідно до доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України слідчий ВРЗСТ СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_20 звернувся з проханням до начальника УСБУ у Хмельницькій області підполковника ОСОБА_23 про доручення оперативному підрозділу ввіреному Управлінню Служби Безпеки України у Хмедльницькій області проибути 09.02.2022 до Шепетівскього РУП за адресою: м. Шепетівка, вул. Валі Котика,3 для для участі у проведенні слідчих розшукових дій спільно з слідчими Шепетівського РУП у м. Полонне (а.к.п. 41, т. 1).

Згідно листа начальника Шепетівського МВ Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області адресованого слідчому ВРЗСТ СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_20 . 09.02.2022 на виконання доручення слідчого ОСОБА_20 від 07.02.2022 в рамках кримінального провадження №0000042 від 11.01.2022 за ст.185 ч.2 КК України брали участь співробітники Шепетівського МВ УСБУ у Хмельницькій області лейтенант ОСОБА_13 та майор ОСОБА_14 (а.к.п. 47, т.1).

Таким чином співробітники Шепетівського МВ УСБУ у Хмельницькій області лейтенант ОСОБА_13 та майор ОСОБА_14 наділені були повноваженнями на участь у проведенні обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0000042 від 11.01.2022 за ч.2 ст.185 КК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження були порушені права ОСОБА_6 на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, на захист, на отримання копії обвинувального акту, тощо.

На підставі постанови старщого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Шепетівського районного управління ГУ НП у Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_17 від 28.03.2022 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Хмельницькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000144 внесеносму до ЄРДР 09.02.2022 призначено двоката ОСОБА_8 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.к.п. 39-41, т.2).

Отже ОСОБА_6 був забезпечений правом на захист.

05 квітня 2022 року підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_8 був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування за №0000144 від ЄРДР 09.02.2022. Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 ознайомилися з матеріалами досудового розслідування, зауважень та доповнень не мали, про що у протоколі від 05.04.2022 містяться їх підписи (а.к.п. 67, 68, т.2)

За клопотанням від 10.05.2022 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 12.05.2022 отримав копії матеріалів кримінального провадження №0000144 в двох томах (а.к.п. 71 т.2).

Вказані обставини спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про порушення його права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Посилання на порушення права ОСОБА_6 на отримання копії обвинувального акту, спростовуються розпискою про отривання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 05.04.2022 року згідно якої ОСОБА_6 в присутності понятих відмовився від підпису (а.к.п. 21, т.4).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що під час проведення обшуку він діяв з крайньої необхідності та з метою захисту життя та здоров`я свого та дружини та зробив все від нього залежне для збереження життя та здоров`я своєї родини без нанесення будь-якої шкоди іншим особам, колегією суддів розцінюється як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що суд не мав підстав для обрання відносно нього найсуворішого запобіжного заходу, безпідставні.

Суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям відповідно до положень КПК України вправі був обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 не чув зміст ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку, яку зачитував ОСОБА_11 , оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом проведення обшуку.

Не заслуговують на увагу твердження адвоката ОСОБА_8 про те, що суд не взяв до уваги покази потерпілого ОСОБА_16 , який суду показав, що ОСОБА_6 йому опір не чинив і від нього ударів не було.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, щодо потерпілого ОСОБА_11 , а кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.345 КК України - погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу, щодо потерпілого ОСОБА_16 .

ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акту не ставилося у вину вчинення опору та умисного заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу ОСОБА_16 під час виконання ним службових обов`язків.

З огляду на викладене необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 про те, що в обвинувальному акті вказано, що протиправні дії, передбачені ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України, ОСОБА_6 вчиняв лише відносно потерпілого ОСОБА_11 .

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченим суд першої інстанції не встановив, не встановив таких і суд апеляційної інстанції.

Суд врахував, що ОСОБА_7 є особою з статусом пенсіонера.

ОСОБА_6 є здоровим та працездатним, хоча не працює. І ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, позитивно характеризуються за місцем реєстрації.

Оцінюючи наведені обставини, з урахуванням особи винних, вчинення ними злочину вперше, дані висновків служби пробації, поведінку обвинувачених в судовому засіданні, активну позицію потерпілих, які просили суворого покарання для обвинувачених, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції їх від суспільства, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення обвинувачених від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, та застосування ст.69 КК України суд не знайшов.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування положень ст.75 КК України при призначені обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному зокрема, покарання, а тому вирок в частині призначення обвинуваченим покарання підлягає зміні з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на тяжкість вчинених обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожним зокрема, кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів; особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, позитивно характеризуються за місцем реєстрації; ОСОБА_7 є пенсіонером; ОСОБА_6 є працездатною особою; обвинувачені є раніше не судимими особами, злочини вчинили вперше, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання.

Тому, обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачену ОСОБА_7 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На думку колегії суддів таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 та в її інтересах адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Полонського районного суду від 29 вересня 2022 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженою за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 342 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, ОСОБА_7 вважати засудженою до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

Покласти на ОСОБА_7 , передбачені ст.76 КК України, наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.1 ст.345 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 342 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, ОСОБА_6 вважати засудженим до остаточно покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

Покласти на ОСОБА_6 , передбачені ст.76 КК України, наступні обов`язки

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок Полонського районного суду від 29 вересня 2022 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без змін.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 з 29 вересня 2022 року по 27 квітня 2023 року зарахувати в строк відбуття покарання.

ОСОБА_7 , ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: