Справа № 464/3140/23
пр.№ 1-кс/464/521/23
УХВАЛА

16 травня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції №2 Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000168 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

дізнавач СД відділу поліції №2 Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000168 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про надання тимчасового доступу до речей і документів, які становлять таємницю, з можливістю ознайомлення та їх копіювання на магнітних носіях, про телефонні та інші з`єднання абонентів оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) НОМЕР_2 , відомості про адреси розташування та номери базових станцій, типи з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки,), дату, час, тривалість з`єднання, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання, (абонента А), ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості, а у разі контрактного обслуговування останнього до інформації, яка свідчить про вказаний факт, а також надати доступ до інформації операторів із зазначенням ІMEI мобільних терміналів, а також дзвінків нульової тривалості за 08.05.2023, 09.05.2023 до моменту винесення ухвали із зазначенням IMEI, прив`язки до базових станцій, співрозмовників, дати, часу, типу з`єднань, а також з прив`язкою до базових станцій абонентів «Б». Виконання ухвали суду просила покласти на ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) та старших дізнавачів СД ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , дізнавачам СД ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СД ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000168 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 08.05.2023 до 09.05.2023 невідома особа шляхом обману, від імені іншої особи, а саме сусіда ОСОБА_12 , в додатку «Вайбер» надійшло повідомлення з номеру телефону НОМЕР_2 з проханням позичити кошти, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 у розмірі 1 300,00 грн., котрі її син, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , особисто перерахував двома платежами за допомогою мобільного додатку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на номер банківської картки НОМЕР_3 , отримувач ОСОБА_14 . Вказаними діями потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальної шкоди у розмірі 1 300,00 грн.

У зв`язку з наведеним, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації, що зберігається в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », дізнавач вважає, що іншим шляхом отримати вказану інформацію неможливо, а отримані відомості мають важливе значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та надасть можливість використати такі як докази, а тому просила суд задовольнити клопотання.

Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання (ч.3 ст. 163 КПК України).

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про проведення розгляду клопотання без її участі, доводи, викладені в клопотанні, підтримала.

При вирішенні вказаного клопотання слідчий суддя зважує на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

В силу ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Зазначені в клопотанні документи та інформація не є речами, до яких заборонено доступ (відповідно до ст. 161 КПК).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю відноситься інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

При цьому, ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11.05.2023 внесено відомості про кримінальне провадження за №0000168 за фактом заволодіння коштами шляхом обману, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.05.2023 вбачається, що потерпіла ОСОБА_13 повідомляє про вчинене відносно неї правопорушення, а саме те, що невідома особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами останньої у розмірі 1 300,00 грн.

З копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_13 від 11.05.2023 вбачається, що остання 08.05.2023 о 13.12 год. отримала повідомлення у месенджері «Вайбер» з номера телефону НОМЕР_2 від абонента, записаного у месенджері як ОСОБА_15 . Останній є її сусідом, знайомі з дитинства. Однак, у вказаному месенджері вони ніколи не спілкувались. В повідомленні було прохання позичити кошти у розмірі 300,00 грн. шляхом скерування таких на банківську картку № НОМЕР_3 , з обіцянкою повернути гроші через 2 дні. Оскільки в потерпілої не виникло жодних сумнівів, а тому вона попросила сина ОСОБА_16 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , перерахувати грошові кошти з її банківської картки за допомогою додатку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вищевказаний картковий рахунок. Син вказав, що при переказі коштів, дані отримувача зазначені як ОСОБА_17 . В подальшому, 09.05.2023 потерпіла отримала повідомлення у месенджері «Вайбер» від ОСОБА_12 з проханням знову позичити грошові кошти у розмірі 1 000,00 грн. ОСОБА_13 погодилась, попросила сина, який знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 , знову надіслати кошти у розмірі 1 000,00 грн. за тими ж реквізитами (№ НОМЕР_3 ), що останній зробив. Після чого, 10.05.2023 о 08.57 до потерпілої зателефонував ОСОБА_18 та на її запитання повідомив, що йому не належить номер телефону НОМЕР_2 , з повідомленнями до потерпілої щодо того, аби позичити йому будь-які грошові кошти не звертався. Відтак, потерпіла зрозуміла, що її обшукали та звернулася до працівників поліції.

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 11.05.2023 вбачається, що останній є сином потерпілої. Так, 08.05.2023 та 09.05.2023 він. на прохання матері, оскільки в нього знаходився мобільний телефон матері до якого прив`язана її банківська картка № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), двічі здійснив переказ коштів на банківську картку № НОМЕР_3 у розмірі 300,00 грн. та 1 000,00 грн. відповідно. Повідомив, що отримувачем коштів за вказаним банківським рахунком був ОСОБА_14 .

З копії виписки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по картці/рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 ), що належить ОСОБА_13 , за період з 08.05.2023 до 09.05.2023 вбачається, що з вказаної картки відбулись наступні операції: 08.05.2023 о 13.33 год. переказ коштів на картку ІНФОРМАЦІЯ_3 одержувачу ОСОБА_14 у розмірі 300,00 грн., 09.05.2023 о 18.30 год. переказ коштів на картку ІНФОРМАЦІЯ_3 одержувачу ОСОБА_14 у розмірі 1 000,00 грн.

З копії квитанцій АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вбачається, що 08.05.2023 ОСОБА_13 здійснила переказ з банківської картки НОМЕР_7 на банківську картку НОМЕР_3 , отримувач ОСОБА_14 , у розмірі 300,00 грн.; 09.05.2023 ОСОБА_13 здійснила переказ з банківської картки НОМЕР_7 на банківську картку НОМЕР_3 , отримувач ОСОБА_14 , у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 84-86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Аналізуючи здобуті докази, слідчий суддя встановив, що дізнавачем проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000168 від 11.05.2023, за фактом вчинення шахрайських дій щодо ОСОБА_13 , внаслідок яких останній завдано матеріальну шкоду у розмірі 1 300,00 грн.

При вирішенні питання щодо можливості застосування заходів забезпечення у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя перевіряє чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення.

Із долучених до клопотання доказів не представляється можливим встановити, що відносно потерпілої вчинено кримінальне правопорушення, оскільки дізнавачем не доведено, що невідома особа вчинила незаконні дії, представившись як ОСОБА_18 (знайомий потерпілої), внаслідок яких відбулось заволодіння грошовими коштами саме шляхом обману. Окрім цього, в матеріалах клопотання відсутні докази того, що шахрайські дії щодо потерпілої вчинено невідомою особою шляхом використання саме номеру телефону НОМЕР_2 , оскільки дізнавачем не надано доказів, які підтверджують факт листування ОСОБА_13 за допомогою месенджера «Вайбер» з невідомою особою з використанням вказаного номеру мобільного телефону. З цього слідує, що дізнавачем не надано слідчому судді доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

З огляду на вищевикладене, дізавач не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого дізнавач, прокурор звертається із клопотанням, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 159, 160, 163, 298, 298-1, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

у задоволенні клопотання дізнавача СД відділу поліції №2 Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000168 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 16 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1