єдиний унікальний номер справи 546/918/23
номер провадження 1-кп/546/124/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Решетилівського районного суду Полтавської області угоду про примирення від 15.08.2023 за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному 10.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

УСТАНОВИВ:

09.07.2023 близько 22:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання на території домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у конфлікт із співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якого у нього виник прямий умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій єдиний кримінально протиправний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідків та бажаючи їх настання, умисно наніс останній не менше сими ударів кулаком правої руки в область голови, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа (без зміщення), гематоми м`яких тканин повік обох очей, гематоми та садна обличчя, волосяної частини голови, рвані рани завушних ділянок, які кваліфікуються таким чином: закритий перелом кісток носа (без зміщення), гематоми м`яких тканин повік обох очей, обличчя, волосяної частини голови, рвані рани завушних ділянок кожне окремо як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а садна обличчя як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, ОСОБА_6 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством.

Отже ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме легкі тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

15.08.2023 за ініціативою потерпілої ОСОБА_4 між нею та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у рамках кримінального провадження, внесеного 10.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318. Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрюваний повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, за допомогою до лікаря нарколога та психіатра не звертався, не працевлаштований, його матеріальне становище та стан здоров`я, тяжкість вчиненого ним проступку, а також обставину, що обтяжує покарання, погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання із іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

При цьому, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом права та наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України. Також розуміє характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про примирення укладена з потерпілою добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Просив суд затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Крім того, зазначила, що вони з обвинуваченим примирились, угода укладено за її ініціативою, добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Наслідки укладання та затвердження угоди роз`ясненні судом розуміє, дає згоду на призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання та просить затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що укладена угода про примирення відповідає вимогам Кримінального Кодексу України та вимогам Кримінально процесуального Кодекс України, вважала можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних правопорушеннях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім, може бети укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу.

Отже, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного та потерпілої про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про примирення, ініціювання укладання угоди про примирення саме потерпілою, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки затвердження угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , дії останнього органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, доведеною поза розумним сумнівом є винуватість ОСОБА_5 у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України.

Обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставина, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Перевіривши угоду на дотримання порядку її укладання, а також вивченням наданих суду даних щодо особистості обвинуваченого ОСОБА_5 судом не було знайдено підстав ставити під сумнів вказані обставини, а отже суд погоджується з ними.

У силу положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступнків.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Також суд, переконався у тому, що потерпіла розуміє наслідки укладання та затвердження угоди та надає згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про примирення 15.08.2023 між потерпілою та підозрюваним відповідає вимогам ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, відповідає вимогам закону, а отже слід відповідно до умов угоди призначити ОСОБА_5 зазначене покарання. Оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого з врахуванням обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, а також обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань судом не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затвердженою, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угод про примирення, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальними витратами та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 7, 368-371, 373, 374, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15.08.2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 10.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1