Справа №463/4897/23
Провадження №1-кс/463/4105/23
У Х В А Л А

21 червня 2023 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 01.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000611 від 24.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 01.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000611 від 24.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що старшим слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000611 від 24.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України.

01.06.2023 року старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, без проведення всіх необхідних слідчих дій. Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та порушує його права і законні інтереси.

Крім того, скаржник вважає, що за період досудового розслідування кримінального провадження, слідчим не було вжито усіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування та для встановлення істини у справі. Крім цього, вказує на те, що слідчий оскаржувану постанову мотивує тим, що у своїй заяві про вчинення злочину він просить знов розпочати досудове розслідування за фактами, які розслідувались в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Львові за №0000029 від 11.01.2019 року, і зібрані у кримінальному провадженні докази включають склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. Але слідчий спеціально не вказав, що кримінальне провадження №0000029 було закрите не за доказами, які виключають склад кримінального правопорушення, а в зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, що підтверджено ухвалами Личаківського районного суду м. Львова і Львівського апеляційного суду (справа №463/12259/21)

Скаржник до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000611 від 24.11.2021 року, вважаю, що скаргу слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом встановлено, що старшим слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000611 від 24.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України. Згідно витягу з ЄРДР відомості внесено на підставі ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова, по факту звернення ОСОБА_3

01.06.2023 року старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

З представлених суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновок слідчого зроблений у зв`язку з наступним:

-Підставою внесення відомостей до ЄРДР стало, що на адресу ТУ ДБР у м. Львові надійшла ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.12.2021 по справі №463/13576/21, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 29.11.2021 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати з приводу даних обставин досудове розслідування. З заяви ОСОБА_3 вбачається, що останній просить знову розпочати досудове розслідування за фактом, які розслідувались в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Львові за №0000029 від 11.01.2019, яке розпочато за ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2019 та закрито 30.03.2020 відповідно до постанови про закриття кримінального провадження слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 . Оскільки така постанова судом залишена в силі, то на думку слідчого зібрані у кримінальному провадженні докази виключають склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України

Однак, з таким висновком слідчого погодитись не можна.

Відповідно до п.9-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності ( п.1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; п.2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; пункт 4 частини першої статті 284 виключено на підставі Закону № 2810-IX від 01.12.2022; п.9 стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;

Як вбачається з постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 30.03.2020 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000029 від 11.01.2019, закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, не є підставою для закриття кримінального провадження №0000611 навіть, якщо воно розслідувалось за тими самими фактами.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова не містить відомостей про будь-які обставини, які були встановленні слідчим під час досудового розслідування, як і не містить даних, що слідчим здійснено під час досудового розслідування для перевірки обставин викладених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що органом досудового розслідування, не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а відтак висновки про відсутність в діянні складу злочину є необгрунтованими та завчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 01.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000611 від 24.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1