Справа № 496/4219/23
Провадження № 1-кс/496/1302/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прилиманське, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, за матеріалами кримінального провадження №0000417 від 11.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому вказує на те, що 10.06.2023 року, близько 22:00 годин більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився ОСОБА_7 , у якого виникла сварка з ОСОБА_7 під час спільного вживання спиртних напоїв в результаті якої ОСОБА_7 вийшов з будинку на двір, а ОСОБА_5 залишився в будинку. В подальшому на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, внаслідок сварки, що відбулася між ними, маючи намір на умисне позбавлення життя ОСОБА_7 (умисне вбивство), передбачаючи можливості настання небезпечних наслідків від своїх дій та бажаючи їх настання, які повинен був і міг їх передбачити, навмисно, взяв зі столу кухонний ніж та вийшов з будинку у двір де знаходився ОСОБА_7 при цьому утримуючи ніж в правій руці, діючи з прямим умислом, цілеспрямовано наніс однин удар ножом в область тулуба ОСОБА_7 , в наслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_5 , який бажав настання смерті іншої особи від вчиненого ним діяння, від удару ножом ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді одного проникаючого ножового поранення в області передньої поверхні грудної клітини, а саме горизонтальної рани між грудиною та передньою паховою лінією довжиною 11 см. та шириною 4,5 см., внаслідок чого помер до приїзду швидкої допомоги. 11.06.2023 року в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. За наявних підстав 11.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, пояснила що, ризики на які посилається прокурор є необґрунтованими, крім того ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, а тому просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

«Обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану»; «Ердагоз проти Туреччини»; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії»).

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини»).

На даній стадії досудового розслідування підозру слідчий суддя вважає обґрунтованою. Так, обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - можливість переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того прокурором доведено: ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілу яка являється дружиною підозрюваного та свідків з метою змусити їх змінити свої показання та ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме то що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працевлаштований та не має легального джерела отримання доходів та ризик

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризики, передбачені п.п.1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня затримання, а саме з 11.06.2023 року до 09.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 04.07.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1