"11" вересня 2023 р. Справа № 363/1312/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000300 від 09.04.2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000300 від 09.04.2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 289 КК України.

Так, згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 15.06.2023 року - ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 29.11.2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000300 від 09.04.2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 289 КК України, повернутий прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України скасована та призначений новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 11.07.2023 року призначене підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню, під час якого захисник обвинувачених звернулась до суду з клопотаннями, в яких просила:

-надати адвокату ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні тимчасовий доступ до інформації з каналів зв`язку оператор мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл» стосовно номерів мобільних телефонів, що перебували у користуванні потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , понятого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щодо вхідних та вихідних дзвінків і отриманих та надісланих текстових повідомлень по вказаним номерам з прив`язкою до базових станцій за період з 01.03.2022 року по 11.04.2022 рік, а також вхідних та вихідних дзвінків по вказаним номерам з нульовою тривалістю за період часу з 01.03.2022 року по 11.04.2022 рік, з наданням можливості виготовлення копій відповідних документів

В обґрунтування поданих клопотань сторона захисту посилалася лише на те, що інформація з каналів зв`язку операторів мобільного зв`язку стосовно зазначених номерів мобільних телефонів, що перебували у користуванні зазначених осіб, сторона захисту має намір використати з метою доведення невинуватості обвинувачених. Інших доводів щодо необхідності отримання адвокату тимчасового доступу до інформації, що знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту тощо адвокат у клопотаннях не зазначила.

В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачені клопотання підтримали.

Прокурор проти клопотань сторони захисту категорично заперечував, посилаючись на те, що захисник обвинувачених не довела суду можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цій інформації та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації.

Аналіз положень ст. 314, 315 КПК України дає можливість суду зробити висновок, що основним завданням підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні є вирішення організаційно-розпорядчих питань, які пов`язані виключно з підготовкою справи до розгляду по суті з тією метою, щоб судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався ефективно, оперативно та у відповідності до завдань кримінального провадження, що визначені у ст. 2 КПК України. Тобто, під час підготовчого судового засідання за винятком окремих випадків (надходження угоди у кримінальному провадженні або наявність чітко визначених підстав для закриття кримінального провадження) суд не має права досліджувати докази та на основі них встановлювати, підтверджувати чи спростовувати у будь-який спосіб обставини та факти, що викладені в обвинувальному акті, стосуються суті обвинувачення чи в будь-якій інший спосіб занурюватися у питання, які стосуються розгляду обвинувачення по суті.

Оцінка фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доказів та правової кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, здійснюються та вирішуються виключно на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судом рішенням.

Отже, під час підготовчого судового засідання суд у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства має зосереджуватися саме на вирішенні організаційно-розпорядчих питань, які стосуються створення, забезпечення всіх належних умов для проведення ефективного, оперативного, своєчасного та справедливого судового розгляду обвинувачення по суті у відповідності до завдань кримінального провадження.

З метою забезпечення належних умов проведення судового розгляду та виконання під час останнього завдань кримінального провадження, а також досягнення дієвості кримінального провадження у ч. 3 ст. 315 КПК України зазначається, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У той же час суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами та у порядку, що визначені для судового розгляду з урахуванням особливостей та винятків, що передбачені безпосередньо для підготовчого судового засідання.

У ч. 1, 2 ст. 333 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

Отже, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, застосувати, змінити, продовжити або скасувати захід забезпечення кримінального провадження у порядку, передбаченому для вирішення відповідних питань під час досудового розслідування. Розглядаючи відповідні клопотання щодо заходів забезпечення кримінального провадження під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, суд, крім загального порядку розгляду цих клопотань, має також врахувати причин, через які заходи забезпечення кримінального провадження не були здійснені під час досудового розслідування.

Заходи забезпечення кримінального провадження це передбачені КПК України заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, передбачено ст. 132 ч. 1 КПК України.

Частина 6 ст. 131 цього Кодексу вказує на те, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження (відповідно до вимог ст. 3 КПК України - захисник є такою стороною) особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ зокрема до мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Так, ст. 160 КПК України передбачені вимоги, які повинно містити клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. Сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. При цьому у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Стаття 162 цього Кодексу встановлює речі і документи, що містять охоронювану законом таємницю, до яких зокрема ч. 1 п. 7 віднесена і інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Так, з аналізу вимог ст. 163 КПК України випливає, що суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, перелічених вище, доведе і можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, тимчасовий доступ до речей та документів це примусовий захід забезпечення кримінального провадження, що може бути застосований під час кримінального провадження з метою забезпечення виконання його завдань та досягнення його дієвості. Під час підготовчого судового засідання тимчасовий доступ до речей та документів надається на підставі ухвали суду за клопотанням сторони кримінального провадження лише у випадку, якщо сторона кримінального провадження, яка подала клопотання, доведе, що відповідні речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні певної особи; ці документи або речі самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також ці речі і документи не містять у собі охоронювану законом таємницю. При цьому суд враховує можливість отримання відповідних речей та документів без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також причини, через які сторона кримінального провадження не звернулася з відповідним клопотанням під час досудового розслідування.

У свою чергу суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Закріплення принципу змагальності зумовлює концепцію кримінального провадження, у відповідності до якої сторони кримінального провадження, маючи рівні процесуальні права та обов`язки, у тому числі щодо збирання доказів, самостійно будують свої правові позиції щодо суті кримінальної справи, самостійно їх відстоюють, зокрема, шляхом надання відповідних доказів на підтвердження своїх позицій. Суд, не будучи наділеним процесуальним активізмом в межах кримінального провадження, зберігаючи незалежність та неупередженість, здійснює судовий контроль над тим, щоб процесуальна рівновага сторін кримінального провадження, яка зумовлена принципом змагальності, не була порушена на користь жодної із сторін.

Зазначені висновки кореспондують з положеннями ч. 1 ст. 93 КПК України, в якій міститься положення, відповідно до якого збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням принципу змагальності, рівності сторін кримінального провадження, суд доходить до висновку, що в межах кримінального провадження основна доказова діяльність у вигляді збирання доказів здійснюється саме сторонами кримінального провадження. Суду в межах кримінального провадження не характерна будь-яка інша участь у доказовому процесі, крім як оцінки вже зібраних та наданих сторонами доказів для розгляду і вирішення кримінальної справи по суті, а також створення та забезпечення умов рівності сторін кримінального провадження та сприяння учасникам судового провадження у реалізації ними своїх процесуальних прав та виконанні процесуальних обов`язків.

У контексті системного зв`язку положень ст. 22, 93, 159, 315, КПК України суд приходить до висновку, що надання тимчасового доступу до речей і документів під час підготовчого судового засідання є виключною та абсолютною необхідністю вжиття судом заходів процесуального реагування на відновлення процесуальної рівноваги між сторонами кримінального провадження у випадку, коли така рівновага порушується внаслідок неможливості, наприклад, однієї із сторін отримати документи, речі та відомості з незалежних від неї причин.

Ретельно дослідивши подані захисником обвинувачених клопотання про тимчасовий доступ до документів, суд приходить до висновку, що вони не відповідають вимогам ст. 160 КПК України, оскільки не містять у собі в сукупності короткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким вони подаються; правову кваліфікацію кримінальних правопорушень із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстав вважати, що документи дійсно перебувають або можуть перебувати у володінні відповідних фізичних, юридичних осіб; значення цих документів для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів (шляхом витребування певної інформації, допиту свідків тощо).

Крім того, на думку суду сторона захисту, звертаючись до суду з цими клопотаннями не довела наявності достатніх підстав вважати, що ці документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подаються ці клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Як і не доведено стороною захисту можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів. А відтак зазначене свідчить про відмову в задоволенні клопотань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-315, 159-166 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1