Номер провадження: 11-сс/813/1029/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року про відмову у відкритті провадження за поданою ним скаргою,

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000547 від 26.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що скарга адвоката ОСОБА_6 не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокуратури під час досудового розслідування, передбаченому ч.1 ст.303 КПК України, оскільки адвокат в прохальній частині скарги просить скасувати незаконні рішення слідчої ОСОБА_8 , проте не зазначає які саме рішення він просить скасувати та з яких підстав.

Окрім цього, слідчий суддя зазначив, що вимога щодо закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені слідчому судді на стадії досудового розслідування в порядку ст.303 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Апелянт вказує про незаконність та необґрунтованість судового рішення, безпідставність відмови слідчим суддею у відкритті провадження за поданою ним скаргою на бездіяльність слідчої, оскільки на його думку, слідча мала закрити кримінальне провадження №0000547 від 26.01.2013 року.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на отримання її копії лише 01.06.2023 року.

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не заявляв, у зв`язку із чим апеляційний розгляд відповідно до ч.4 ст.405 КПК України проведено за відсутності прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 на участі в судовому засіданні ОСОБА_7 , яка проживає за кордоном, не наполягав.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку осіб, колегія суддів оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Щодо клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що ухвалу слідчим суддею відповідно постановлено без участі ОСОБА_7 та її захисника.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_6 вказує, що копію оскарженої ухвали отримав 01.06.2023 року. Матеріали судового провадження інформації про спростування вказаних доводів не містять.

05.06.2023 року адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу до апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.53).

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, враховуючи отримання апелянтом копії ухвали 01.06.2023 року, яка була постановлена слідчим суддею 29.05.2023 року без участі адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , колегія суддів, з метою забезпечення права апелянта на доступ до правосуддя, дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої ухвали, апеляційним судом встановлено таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , з посиланням на положення ст.303 КПК, апеляційний суд визнає обґрунтованим, з огляду на таке.

З матеріалів судового провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 із клопотанням від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 93, п.п. «ж», «з», «і» ст.257 КК України (в редакції 1960 року) за відсутністю в її діях складу злочину, та у зв`язку із існуванням, на його думку, не скасованої постанови про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2, 9-1 ст.284 КПК України.

11.05.2023 року старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000547 від 26.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України, винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 93, п.п. «ж», «з», «і» ст.257 КК України (в редакції 1960 року) за відсутністю в її діях складу злочину. У вказаній постанові слідчий зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які постанови про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2, 9-1 ст.284 КПК.

25.05.2023 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою, з посиланням на норми ст.303 КПК, в якій просив скасувати незаконні рішення слідчої ОСОБА_8 та зобов`язати її закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 з реабілітуючих підстав.

З огляду на вказані вимоги скаржника не вбачається, які саме, на його думку, незаконні рішення слідчої ОСОБА_8 він просить скасувати та в чому саме полягає їх незаконність.

Щодо вимоги скаржника закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 з реабілітуючих підстав, то вказана вимога не ґрунтується на положеннях закону, не підтверджена належними доказами, та не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені слідчому судді на стадії досудового розслідування в порядку ст.303 КПК.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає обґрунтованим рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000547 від 26.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України.

Частиною 1 статті 303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що оскаржити до слідчого судді бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можливо лише за наявності зв`язку між його обов`язком вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого така особа зобов`язана їх вчинити.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , у зв`язку з чим не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року про відмову у відкритті провадження за поданою ним скаргою - задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000547 від 26.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4