печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000027 від 17.01.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 старший слідчий першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернулася до суду з клопотанням, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000027 від 17.01.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 17.01.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування, 18.05.2023 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Цього ж дня, тобто 18.05.2023, слідчим за погодженням з прокурором в порядку та з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України - участь у злочинній організації, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне зберігання та перевезення з метою збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, вчиненого злочинною організацією.

Слідчий вказує, що приймаючи до уваги факт наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, з метою забезпечення неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальним прав та обов`язків, виникла необхідність у зверненні до суду із даним клопотанням, оскільки підстави для обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу не перестали існувати, а обраний запобіжний захід слід продовжити.

Наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) не зменшився, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні низки особливо тяжких злочинів, які передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, керівник злочинної організації та організатор вчинення особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 , згідно відомостей досудового розслідування, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин та невтручання у його протиправну діяльність, на протязі тривалого часу діє у змові з невстановленими на теперішній час працівниками правоохоронних органів, які за грошову винагороду не вживали заходів реагування щодо припинення злочинної діяльності, а відтак отримує відомості щодо методів боротьби зі злочинністю, порядку організації та проведення розшукових заходів по встановленню місця перебування осіб.

У зв`язку з цим, розуміючи, що злочини, які інкримінують є особливо тяжкими, ОСОБА_5 діючи під контролем та за вказівками ОСОБА_7 може нехтувати наявними соціальними зв`язками, рухомого та нерухомого майна, ухилившись від явки до органів досудового розслідування та суду.

Варто зазначити, що 21.10.2022 за місцем мешкання керівника злочинної організації ОСОБА_7 , у складі якого діяв ОСОБА_5 та місцями мешкання інших учасників створеної ним злочинної організації, працівниками правоохоронних органів проводилися обшуки, після проведення яких ОСОБА_7 з метою уникнення можливої відповідальності встановленої законом, 28.10.2022 покинув територію України у межах пункту пропуску державного кордону «Порубне» та знаходився за кордоном до 01.03.2023. В той же час, ОСОБА_7 перебуваючи за кордоном та продовжуючи здійснювати загальне керівництво злочинної організації, консультував інших учасників злочинної організації, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щодо необхідності переховування останнього від представників правоохоронних органів. Вказане підтверджує те, що учасники злочинної організації у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та інших осіб, діючи спільно, будуть вдаватися до заходів спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.

У сукупності викладеного, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Так, вчинений злочин пов`язаний з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, у зв`язку з чим їх відшукання, виявлення та вилучення має вагоме значення для подальшого досудового розслідування, що невід`ємно пов`язано із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Разом з тим, на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено каналів поставок наркотичних засобів та психотропних речовин, інших співучасників вчинення злочинів, які відповідали за адміністрування телеграм каналів, за зняття коштів з банківських карток довірених осіб та збувачів, які діяли у складі злочинної організації, встановлення яких має вагоме значення у вказаному кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку не продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній, достовірно знаючи про місце перебування заборонених речовин та предметів, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Окрім того, у разі встановлення слідством інших фактів придбання, зберігання чи збуту членами злочинної організації наркотичних засобів та психотропних речовин, за аналогічних обставин, ОСОБА_5 буде вчиняти активні дії по впливу на вказаних осіб, з метою відвернення надання ними викривальних показань щодо діяльності злочинного угрупування.

Наявність у злочинної організації сталих зв`язків у правоохоронних органах, обізнаність з методикою та засобами їх діяльності, у випадку не продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , призведе до забезпечення, у тому числі можливого надання ним порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю іншим, невстановленим на даний час особам, які причетні до вчинення вказаних злочинів.

Крім того, під час досудового розслідування задокументовані факти погроз фізичною розправою, застосування фізичних заходів впливу та побоїв підозрюваними стосовно інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні. Вказане підтверджується тим, що 15.10.2022 ОСОБА_8 у присутності та за згодою ОСОБА_7 застосовував стосовно іншого учасника злочинної організації ОСОБА_10 фізичні заходи впливу, шляхом нанесення ударів в обличчя та по голові, погрожуючи застосуванням більш жорстоких заходів впливу. Зазначені дії вчинялися за порушення встановлених правил діяльності злочинної організації, що вказує на можливість та здатність інших підозрюваних, у тому числі ОСОБА_5 застосовувати аналогічні заходи стосовно свідків, інших підозрюваних (у тому числі невстановлених) обвинувачених та експертів у цьому ж кримінальному провадженні з метою відвернення встановленої законом відповідальності за вчинені ним злочини.

Зазначені вище обставини свідчать про продовження існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), зокрема, шляхом підшукування осіб, що можуть надати органу досудового розслідування вигідні для нього неправдиві показання.

Вказане підтверджується тим, що відповідно до даних досудового розслідування, після проведення 21.10.2022 обшуків у окремих учасників злочинної організації та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, членами злочинного угрупування підшукувалися особи, яким за грошову винагороду пропонувалося визнати вину у вчиненні злочинів, які ними не вчинялися, що вказує на здатність та можливість останніх перешкоджати кримінальному провадженню як на стадії досудового розслідування так і на стадії судового розгляду.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання, виїхати з території України та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, що вказує на існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється), що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність продовження застосованого стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в вищезазначених матеріалах кримінального провадження, а також інших доказах, зібраних у ході досудового розслідування.

Беручи до уваги вищенаведені законодавчі положення, ураховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного та репутацію підозрюваного, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність не визначити розмір застави.

Враховуючи те, що після ухвалення попереднього рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проведено ряд слідчих та процесуальних дій, здобуто нові докази, заявлені органом досудового розслідування ризики не зменшились.

Також, слідчий вказує, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не можливе, у зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, які потребують додаткового часу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики, на які посилається слідчий, є не доведеними, підозра необгрунтованою. Також просили суд застосувати більш макож просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 18.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України - участь у злочинній організації, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне зберігання та перевезення з метою збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, вчиненого злочинною організацією.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком до 16.07.2023, без визначення розміру застави.

Постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 18.08.2023.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у вчиненні вказаних злочинів є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

- матеріалами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зареєстрованих до журналу єдиного обліку 14.01.2022 № 2;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20.01.2022;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_16 від 21.01.2022 та 03.05.2022;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_17 від 28.01.2022, 01.02.2022, 17.06.2022 та 26.08.2022;

- протоколами оглядів і протоколом видачі та огляду від 01.02.2022;

- висновком експерта від 18.02.2022 №СЕ-19/111-22/6430-НЗПРАП за результатами провадження судової експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколами оглядів інформації, яка становить банківську таємницю від 24.06.2022, 25.06.2022, 08.07.2022, 15.07.2022, 16.07.2022, 18.07.2022 та 21.07.2022;

- протоколами оглядів і протоколом видачі та огляду від 20.08.2022;

- висновком експерта від 13.10.2022 №СЕ-19/111-22/36759-НЗПРАП

за результатами провадження судової експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколами оглядів і протоколом видачі та огляду від 22.08.2022;

- висновком експерта від 09.12.2022 №СЕ-19/111-22/36755-НЗПРАП

за результатами провадження судової експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколами оглядів і протоколом видачі та огляду від 23.08.2022;

- висновком експерта від 16.11.2022 №СЕ-19/111-22/36754-НЗПРАП

за результатами провадження судової експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.08.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 25.08.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 25.08.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 26.08.2022;

- протоколом огляду місця події від 22.09.2022 за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- висновком експерта від 05.01.2023 №СЕ-19/111-22/44966-НЗПРАП

за результатами провадження судової експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій

- обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи

від 04.10.2022,

- висновком експерта від 27.01.2023 №СЕ-19/111-22/45002-НЗПРАП

за результатами провадження судової експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій

- аудіо-, відеоконтроль особи від 24.11.2022 у ході якого зафіксовано неправомірні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 ;

- протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій

- аудіо-, відеоконтроль особи від 02.12.2022 у ході якого зафіксовано неправомірні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 ;

- протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій

від 22.12.2022 стосовно ОСОБА_5 ;

- протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16.11.2022 та 27.01.2023 стосовно ОСОБА_9 ;

- протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій

від 22.12.2022 стосовно ОСОБА_11 ;

- протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій

від 29.09.2022, 16.11.2022 та 05.01.2023 стосовно ОСОБА_10

- протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій

від 29.09.2022, 14.11.2022 стосовно ОСОБА_8 ;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії

від 06.12.2022 - спостереження за місцем, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії

від 17.11.2022 - спостереження за місцем, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- іншими матеріалами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та інших осіб, а також іншими матеріалами кримінального провадження окремо та у своїй сукупності.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Таким чином, при постановленні даного рішення, слідчий суддя вважає, що докази, які були надані органом досудового розслідування підтверджують причетність до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 .

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час з урахуванням результатів подальшого розгляду кримінального провадження у судовому розгляді, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисникав частині відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання поставлених цілей у кримінальному провадженні.

Також, суд звертає увагу, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя вважає, що за таких обставин, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_5 те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставин вчинення кримінальних правопорушень суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України є доведеними.

Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приймаючи таке рішення, приходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, передбачених статтями 255-255 -3 Кримінального кодексу України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000027 від 17.01.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 серпня 2023 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1