Справа № 308/8417/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000018 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тячівського району, с. Глибокий Потік, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що 17.01.2023 року близько 15 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 2107» державний реєстрацій номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які сиділи на задньому пасажирському сидінні, по вулиці Подішор села Нижня Апша, з центру вказаного населеного пункту у напрямку села Глибокий Потік, Тячівського району, навпроти будинку №7, діючи в супереч вимогам п.п. 2.3 та 12.1, 12.3, 12.4. та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не забезпечив безпеку руху, в момент об`єктивної можливості виявлення перешкоди для руху, рухаючись зі швидкістю біля 70-80 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість у межах населеного пункту 50 км/год., проігнорував знаки аварійної зупинки та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), а саме: перетнув суцільну лінію осьової розмітки, здійснивши об`їзд припаркованого автомобіля марки «Vokswagen» моделі «Transporter» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , а в послідуючому допустив наїзд на металевий трос, яким автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Е» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 , розпочинав витягування автомобіля марки «MAN» моделі «TGX18.440 BLS» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , який застряг на вологому ґрунтовому покритті прилеглої земельної ділянки. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2107» державний реєстрацій номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді повного відділення голови від тулуба на рівні 5-6 шийних хребців з повним поперечним розривом спинного мозку; поперечного розриву трахеї, стравоходу, судин та м`язів шиї. Крім того мав місце поперечний перелом остистого відростку 5-го шийного хребця. Вищевказана травма могла бути спричинена туго-еластичним предметом, яким міг бути металічний трос.

Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, п.п.2.1.1., дані тілесні ушкодження відповідають і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть потерпілої.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 та 12.1, 12.3, 12.4. та 12.9 «б» Правил дорожнього руку України, якими визначено:

- п.2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.12.1. ПДР - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п.12.3 ПДР У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год;

пп. «б» п.12.9 ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог ПДР України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подальшими наслідками, а саме: смертю громадянки ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.01.2023 року та схемою до нього; судово-медичною експертизою по трупу ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , висновком судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП.

22.05.2023 року громадянину ОСОБА_4 , у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому в сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, так як досудове розслідування ще не закінчене.

На підставі викладеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та судового провадження, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, з покладенням на останнього відповідних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами. Зауважив, що оголошена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, а наведені в клопотанні ризики є реальними. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.01.2023 року та схемою до нього; судово-медичною експертизою по трупу ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , висновком судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч.2 ст.286 КК України, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, який є пенсіонером, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, сімейний стан одружений, за місцем проживання характеризується позитивно.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків; враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж нічний домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення і застосування відносно ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу, як нічний домашній арешт, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із місця свого проживання: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Також слід роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тячівського району, с. Глибокий Потік, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю до 20.07.2023 року, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із місця свого проживання: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1