У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9228/23

№ 1-кс/183/2477/23

10 серпня 2023 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 08 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2023 року за №0001046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянину України, розлученому, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працює, на його утриманні перебуває неповнолітній син 2006 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз

- 08.06.2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 01.07.2022 знятий з обліку на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.06.2022 в зв`язку з закінченням іспитового строку,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , за ч. 4 ст. 186 КК України строком на 60 днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказує таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Водночас, 06 серпня 2023 року о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись всередині торгового приміщення магазину «Велике Пузо», розташованого по вул. Технікумівська, буд. №29 у м. Новомосковську Дніпропетровської області, де побачив, що поруч з касовою зоною з метою продажу стоїть скляна пляшка коньяку «Гайдамацький», об`ємом 0,5 літри, яка належить ТОВ «ВП-ТРЕЙД». В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, а саме вищезазначеної пляшки коньяку.

Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, розуміючи, що його дії очевидні для оточуючих, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, відкрито заволодів з вказаної вітрини магазину пляшкою коньяку «Гайдамацький», об`ємом 0,5 літри, яка належить ТОВ «ВП-ТРЕЙД», вартістю 195,00 гривень.

В цей момент дії ОСОБА_5 були помічені свідком ОСОБА_7 , яка почала його наздоганяти та вимагати повернути викрадене майно, однак ОСОБА_5 не звертаючи увагу на вимоги останньої, з місця скоєння злочину втік та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «ВП-ТРЕЙД» майнову шкоду у розмірі 195,00 грн.

08 серпня 2023 року вказаний факт, внесено до ЄРДР за №0001046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

09 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001046.

Слідчий зазначає, що є достатньо підстав вважати підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтованою, вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжких злочинів, за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Крім того, вважає наявними ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, посилаючись на положення ст.ст. 183, 184 КПК України вказував на наявність права на звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на наявність підстав для задоволення клопотання. Також, враховуючи особу підозрюваного, вважає такий запобіжний захід необхідним для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник в судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованість підозри, просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з тим. що ризики, на які посилається сторона обвинувачення не підтверджені. Просив суд застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні повністю підтримав свого захисника, просив застосувати до нього домашній арешт, зазначив, що він дійсно обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак за станом здоров`я не зможе бути в місцях позбавлення волі.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 184 КПК України, приходить до наступних висновків.

Так, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів та процесуальних документів, а саме: витягу з ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; протоколу огляду місця події; протоколів огляду предметів та відеофайлів; протоколами пред`явленням особи для впізнання за фотознімками; відомостями щодо вартості викраденої речі; висновком експерта про те що станом на 06 серпня 2023 року ринкова вартість пляшки коньяку марки «Гайдамацький» Традиційний, об`ємом 0,5 л становить без ПДВ 195 грн; відомостями щодо судимості ОСОБА_5 .

З наданої стороною захисту виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 200002181 ОСОБА_5 , вбачається, що він з 02 березня 2020 року перебуває на диспансерному обліку в КПН «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради», має ряд хронічних захворювань; діагноз від 21 квітня 2020 року: Клінічна стадія IV Ангулярний хейліт; ВІЛ-фнінфекція IV кл.ст. з проявами ангулярного хейліту В 23.8. Хронічний вірусний гепатит «С»1b гепатит F 2-3-4 metavir. Останнє призначене лікування 01.08.2023 року, дата планового завершення 29.10.2023 року.

09 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0001046 внесеному до ЄРДР 08.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який попередньо кваліфікований за ч. 4 ст. 186 КК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, в тому числі і за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgariaвід 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що незважаючи на те, що впровадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України; ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Аналіз вищенаведеного переконує в тому, що ризик щодо можливого вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення повністю підтверджений матеріалами клопотання.

В той же час в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначена у клопотанні слідчого спроба підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні має бути підтверджена належними доказами, у тому числі показами вказаних осіб, які доводять незаконний вплив особи, що здійснюється безпосередньо або через довірених осіб, однак клопотань про допит свідків, або відповідний допит таких осіб,у передбачений ст. 225 КПК України спосіб не надано.

Отже, наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджене доказами. Припущення слідчого/прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК України, не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки по суті є припущенням.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК).

В даному конкретному випадку, сторона обвинувачення може ініціювати застосування запобіжного заходу лише у зв`язку з необхідністю запобігання спробам особи, які мають виявлятися в реальних діях, а не через їх уявну можливість вчинення чи у припущеннях таких дій у майбутньому. Якщо дослівно тлумачити термін «запобігання спробам», то за змістом воно є тотожним поняттю «припинення розпочатої дії». Умовно його можна вважати співмірним з категорією «замах», що застосовується у визначенні стадій вчинення злочину, та вважається вчиненням особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на настання наслідків, у цьому випадку визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналіз вимог ст. 177 КПК України свідчить про те, що суд повинен надавати оцінку законності та обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, в якому має бути доведено «існування спроб», перелічених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Одного лише припущення прокурора про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути, недостатньо для ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу, особливо, якщо йдеться про тримання під вартою.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, визначених у п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім наявності ризиків, зазначених вище, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 раніше судимий, має постійне місце проживання, має хронічні захворювання, в тому числі і на час розгляду справи, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, що віднесене законом до категорії тяжких.

Саме такий обраний запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя враховує, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає застосуванню до закінчення строку досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів тобто до 07 жовтня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 - цілодобово;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити в межах строку досудового розслідування до 07 жовтня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1