Справа № 487/5322/23
Провадження № 1-кс/487/3004/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000049 від 28.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2023 року прокурор Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 28.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 17.08.2023 обшуку у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

На даний час у кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно забезпечити збереження вилученого майна з метою використання вказаного тимчасово вилученого майна для забезпечення проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу допиту осіб, облікові картки яких були вилучені з метою підтвердження/спростування фактів наявності захворювань, що перешкоджають проходженню військової служби, у разі встановлення невідповідності фактичних обставин (відсутність захворювання) медичним документам - проведення почеркознавчих експертиз з метою встановлення осіб, які підтверджували непридатність до військової служби, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 28.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення Департаменту військової контррозвідки СБ України, а саме про те, що військові службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , упродовж 2022-2023 років перевищили службові повноваження, шляхом безпідставного виключення з військового обліку офіцерів запасу, в умовах воєнного стану.

Так в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до п.22.5 глави 22 розділу ІІ наказу МОУ №402 від 14.08.2008 на офіцерів запасу, які визнанні непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку складається свідоцтво про хворобу. Далі свідоцтво про хворобу у військовий час підлягає розгляду та затвердженню штатною ВЛК регіону.

Відповідно до довідки від 13.06.2023 №992 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24.02.2022 з військового обліку виключено два офіцера запасу, які за висновками ВЛК визнані непридатними до військової служби зі зняттям з військового обліку. При цьому жоден з таких офіцерів не звернувся до ВЛК Південного регіону, відповідно до наказу МОУ №402 від 14.08.2008.

17.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2023 (справа №487/5088/23 провадження № 1-кс/487/2825/23) було проведено обшук приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та вилучено майно.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешту кримінальному провадженні № 0000049 від 28.06.2023 на тимчасово вилучене під час проведення 17.08.2023 обшуку у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: довідка військово-лікарської комісії №50 від 24.03.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 12 арк; довідка військово-лікарської комісії №16 від 10.02.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 9 арк; довідка військово-лікарської комісії №47 від 08.02.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 8 арк; довідка військово-лікарської комісії №13 від 03.03.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо визнання його тимчасово непридатним до військової служби на 6 арк; довідка військово-лікарської комісії №42 від 13.03.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо визнання його тимчасово непридатним до військової служби на 6 арк; довідка військово-лікарської комісії №33 від 21.03.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 11 арк; довідка військово-лікарської комісії №29 від 21.03.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 9 арк; довідка військово-лікарської комісії №37 від 30.03.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 11 арк; довідка військово-лікарської комісії №17 від 28.03.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 13 арк; довідка військово-лікарської комісії №41 від 07.07.2023 та комплект медичних документів на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на 9 арк; під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 21.07.2023, а саме: спеціальний транспортний засіб «КрАЗ-6322» в/н НОМЕР_1 із забороною відчуження та розпорядження, без заборони користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1