справа № 361/1707/23
провадження № 1-кп/361/814/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002157 від 13.10.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця .с Рудня Броварського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0002157 від 13.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці відносно обвинуваченого ОСОБА_4 посилаючись на те, що 02.07.2023 закінчується строк тримання його під вартою, однак не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (від 7 до 15 років); може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття в судові засідання, що може позбавити суду можливості забезпечити судовий розгляд в розумні строки, зазначивши, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечував, його позицію підтримала захисник адвокат ОСОБА_5 .

Заслухавши доводи прокурора, врахувавши позицію сторони захисту та потерпілої, беручи до уваги матеріали справи та вимоги закону суд визнає, що заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 04.05.2023 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів по 02.07.2023 включно.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляд тримання під вартою не може бути застосований, зокрема, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, складність справи та об'єм обвинувачення, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вбивства - умисного, протиправного заподіяння смерті іншій людині. Водночас, відповідно до Рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014, продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Розглядаючи клопотання суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та його тяжкість, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України .

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , судом було визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, розлучений, офіційно не працевлаштований, отже відсутні сталі соціальні зв`язки, тяжкість покарання, яке передбачене законом - позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, свідчить про ймовірність того, що обвинувачений може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду з метою уникнення покарання.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставини, що перешкоджають його уникнути без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуються ймовірністю того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття в судові засідання, що може позбавити суду можливості забезпечити судовий розгляд в розумні строки, при цьому жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у здійсненні судового розгляду у розумні строки, не встановлено.

Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим свідчать про те, що ризики, передбачені п. 1 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та залишились незмінними.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому.

Суд враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою, суду надано не було, як і не наведено жодних доводів, що обвинувачений не буде переховуватися від суду, не буде впливати на потерпілу та свідків.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, отже, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 197, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 26.08.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1