ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/765/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/525/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Вбивство через необережність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2023 року відносно ОСОБА_8 ,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодруженого, який неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

1)-13.10.2009 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

2)-28.04.2011 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

-ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.12.2013 на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі, звільнений 25.09.2014 з ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17.09.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 2 дні;

3)-08.05.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

4)-29.08.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 01.07.2022 звільнений з ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» за відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Продовжено стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховано з дня ухвалення вироку суду, тобто з 20 лютого 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017) зарахувано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.12.2022 по 19.02.2023 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , 22.12.2022 приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходився за адресою: м. Харків, вул. Лейтенанта Шмідта, 20, разом із знайомим ОСОБА_10 , з котрим вживали алкогольні напої.

Саме в той час між ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_10 з іншого боку стався словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , діючи з необережності у формі злочинної недбалості та не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг передбачити настання зазначених наслідків, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 через стан алкогольного сп`яніння не в повному обсязі здатен контролювати свої дії, зі значною силою наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого відбулося падіння ОСОБА_10 на асфальт із наданням тілу прискорення та послідуючий удар скронево-тім`яно-потиличною частиною голови потерпілого об асфальт тротуару.

В результаті нанесеного удару та послідуючого падіння потерпілого ОСОБА_10 було доставлено до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР, де не приходячи до тями ОСОБА_10 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-17/482-А/22 від 17.01.2023 ОСОБА_10 було завдано: важка тупа закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця в лівій орбітальній ділянці по верхньому та нижньому повіку лівого ока із захватом лівої вилиці та надбрівної дуги, синця в тім`яно-потиличній ділянці із крововиливом у м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній ділянці по середній лінії із розповсюдженням крововиливу на правий сосцевидний відросток, лінійного перелому кісток зведення черепа із переходом на основу черепа справа, пластинчатого субдурального крововиливу (під тверду мозкову оболонку) з боку лівої півкулі головного мозку із заходом у міжпівкульну щілину та здавленням і зміщенням півкуль головного мозку, а також забою головного мозку із утворенням вогнищ контузії в полюсно-базальному відділі лівої лобної частки та в полюсному відділі лівої скроневої частки головного мозку на тлі субарахноїдального крововиливу у лівій лобній ділянці головного мозку (під м`яку мозкову оболонку).

За механізмом: травма голови у гр. ОСОБА_10 є прижиттєвою і утворилася від ударної травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися, тому, загалом судити про конкретний предмет (предмети) не є можливим.

Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень можна припустити, що травма голови у гр. ОСОБА_10 утворилася в результаті удару тупим твердим предметом (предметами), можливо кулаком руки в область обличчя потерпілого, в даному випадку про це свідчить ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_10 у вигляді синця в лівій орбітальній ділянці по верхньому та нижньому повіку лівого ока із захватом лівої вилиці та надбрівної дуги, з подальшим падінням потерпілого з прискоренням та ударом правою тім`яно-потиличною частиною голови об тупий твердий предмет з переважаючою площею травмуючої поверхні, про що свідчить наявність в цій області синця та крововиливу в м`які покриви голови, закритого перелому кісток зведення та основи черепа, що бере свій початок на потиличній кістці справа та розповсюджується на праву скроневу кістку, крововиливів над та під оболонки головного мозку, а також забою головного мозку із утворенням вогнищ контузії в полюсно-базальному відділі лівої лобної частки та в полюсному відділі лівої скроневої частки головного мозку, за принципом противоудару (контрудару).

Причиною смерті гр. ОСОБА_10 явилася - важка черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами, переломом кісток черепа та забоєм головного мозку, що у своїй течії ускладнилася гострим порушенням кровообігу та набряком-набряканням головного мозку із дислокацією стовбуру головного мозку на тлі гострого гнійного бронхіту та цирозу печінки.

Наявний причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями, що маються у гр. ОСОБА_10 внаслідок події 22.12.2022, та настанням його смерті.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого просить вирок суду змінити та призначити йому менш суворе покарання.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що він визнав провину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував шкоду потерпілій.

Названі обставини на думку автора апеляційної скарги свідчать про наявність підстав для призначення менш суворого покарання.

Просив проводити апеляційний розгляд за його участі.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити оскаржуваний вирок без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість є безпідставними.

Відповідно до статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне

й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Названих вимог судом першої інстанції дотримано.

Так судом першої інстанції обираючи вид та розмір покарання, яке належить призначити ОСОБА_8 встановлено, що під час судового розгляду встановлено, що потерпілій ОСОБА_11 відшкодовано матеріальну шкоду на суму 8400 грн., у зв`язку з чим цивільний позов у кримінальному провадженні вона пред`являти не буде, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_11 від 16.02.2023.

Отже, суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до вимог, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

При цьому, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утримання не має, має постійне місце проживання.

Таким чином судом першої інстанції з достатньою повнотою досліджено та оцінено ті обставини, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений ОСОБА_8 як на підстави для пом`якшення йому призначеного покарання.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що судом дотримано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з статтею 12 КК України є нетяжким необережним злочином, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставини, дані про особу винного.

Відтак покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 119 КК України, а саме: у виді 4 років позбавлення волі, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а відтак сприятиме досягненню мети покарання, визначеній у ст.. 50 КК України.

Крім того, судом обговорювалось у вироку питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання, проте суд дійшов висновку про неможливість застосування даного інституту, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі 01.07.2022 за відбуттям строку покарання вчинив новий необережний нетяжкий злочин, що свідчить про суспільну небезпечність обвинуваченого як особи та існування ризику повторного вчинення злочинів, конкретні обставини кримінального правопорушення та спричинені наслідки - смерть людини, думку потерпілої ОСОБА_11 , яка є донькою загиблого, яка просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання за вчинений злочин.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Отже, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду констатує, що вирок суду є законним та обґрунтованим а підстав для його зміни за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2023 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий

Судді