КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001022 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001022 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване правопорушення під час вживання алкогольних напоїв, проте, така обставина, як вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, в обвинувальному акті не зазначена. При цьому, всупереч вимог ч. 2 ст. 67 КК України, прокурором не наведені мотиви, з яких вказана обставина не визнається такою, що обтяжує покарання.

За таких обставин, суд вважає, що встановлена невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального закону, а саме щодо не зазначення обставин, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, є безумовною підставою для повернення вказаного обвинувального акта прокурору.

______________________________________________________

Справа №11-кп/824/4119/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, вважаючи ухвалу суду незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить її скасувати, а обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підстави для повернення обвинувального акта відсутні, а ті доводи, на які вказує суд, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до положень КПК України, оскільки обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, викладені в обвинувальному акті, і є такими, які прокурор вважає невстановленими під час досудового розслідування, про що в цьому зазначено. Крім того, обвинуваченому у викладені фактичних обставин кримінального правопорушення також не зазначається, що дана особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до положень КПК України.

Звертає увагу й на те, що питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінально-процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам та обставинам, які обтяжують покарання, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.

Крім того, і роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення, відповідно до ст. 348 КПК України, здійснюється під час судового розгляду після оголошення обвинувачення.

За таких обставин, вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 291 КПК України всі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду, зазначені у його тексті прокурором, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення, а також обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також потерпілого, який, вказуючи, що покладається на розсуд суду у вирішенні апеляційної скарги прокурора, фактично її підтримав, висловивши прохання, щоб провадження було направлено на розгляд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Як убачається з обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі послався на відсутність в ньому такої обставини, як вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також на те, що прокурором, всупереч вимог ч. 2 ст. 67 КК України, не наведено мотивів, з яких вказана обставина не визнається такою, що обтяжує покарання.

Разом з тим, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення кримінальних правопорушень повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинувачених.

Згідно п. 13 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Виклад фактичних обставин справи, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому обсязі, які прокурор вважає встановленими.

Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №273/1053/17.

Згідно обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, не встановлено. Крім того, у обвинувальному акті, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, також не зазначено, що ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованих йому дій перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, на переконання колегії суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001022 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3