Березівський районний суд Одеської області
21.06.2023
Справа № 494/1587/22
Провадження № 1-кп/494/73/23
У Х В А Л А
21.06.2023 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Березівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні криміналнього правопорушення, передбаченого частиною 4 ст.186 КК України.
Ухвалою суду від 30.11.2022 року призначено підготовче судове засідання по вказаній справі (а.с.13).
Також ухвалою суду від 05.01.2023 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. На даний час, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід цілодобовий домашній арешт строком до 23.06.2023 року
Під час судового засідання 21.06.2023 року прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на теперішній час жодним чином не змінилися.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив задовольнити його.
Обвинувачений та захисник під час судового засідання заперечували проти клопотання про продовження цілодобового арешту, оскільки вказане клопотання складене з порушенням вимог прокурором та взагалі зазначені дані, які не містьть інформації.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника вивчивши клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд доходить наступного висновку:
Вивчивши матеріали справи, клопотання про обрання та продовження домашнього арешту, суд вважає зазначити, що прокурор фактично посилається на одні і ті ж обставини, що передували поданню вищевказаних клопотань.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
При цьому, судом враховується правова позиція в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Суд, доходить до висновку про те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України дійсно є наявним, однак прокурором не доведено, що ступінь вірогідності настання вказаного ризику є настільки високою, що які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає правило поваги до особистої свободи.
Водночас, щодо посилання на ризик того, що останньому відомі анкетні відомості потерпілого та свідків, який може вплинути на них, то суд вважає зазначити, що потерпілий та свідки вже допитані. Місцезнаходження останнього свідка ОСОБА_6 не встановлено, про що особисто було доведено до відома прокурора під час судового розгляду, який в свою чергу просив змінити порядок дослідження доказів та було задоволено його клопотання.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити до суду на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 розуміє тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та обвинувачується у вчинені злочину у період військового стану, а тому ці обставини можуть свідчити про існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та враховуючи, що ОСОБА_4 виконує попередні ухвали щодо обрання цілодобового домашнього арешту, а тому суд дійшов до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 діб у період часу з 20:00 год до 06:00 год .
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 181, 369, 372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період часу з 20:00 до 06:00 год., заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, тобто до 19.08.2023 року включно.
Зобов`язати ОСОБА_4
- не залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу часу з 20:00 до 06:00 год.
- прибувати за першою вимогою до суду або прокурора у даному кримінальному провадженні;
Виконання ухвали в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на орган поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1