Справа № 638/6987/23
Провадження № 1-кп/638/1446/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2023 року за № 0000305 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 30 травня 2014 за п.1 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ст.70 КК України з призначенням покарання строком 10 років позбавлення волі, звільнений 10 червня 2022, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, маючи корисливий умисел, вступив в злочинну змову з групою невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з якими маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, розподілили між собою ролі та заздалегідь домовилися про реалізацію спільного злочинного плану.

Такі домовленості передбачали план сумісних протиправних дій під час скоєння злочинів з розподіленням ролей кожного з учасників злочинної групи, відповідно до яких, зокрема ОСОБА_4 було відведено окрему роль, яка полягала у фізичному отриманні готівкових грошових коштів від ошуканих осіб, в той час, як інші невстановлені учасники злочинної групи, відповідно до розподілених ролей, здійснювали дзвінки на телефон потерпілих, вводили їх під час телефонної розмови в оману, отримували під вигаданими приводами від ошуканих осіб згоду передати їм свої грошові кошти та після повідомлення про це ОСОБА_4 , відволікали увагу потерпілих, доки ОСОБА_4 фізично не отримає від ошуканих осіб грошові кошти.

Реалізуючи свій спільний злочинний план, 03 травня 2023 року в період часу з 08:00 до 13.30 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману, спільник останнього, який є одним з невстановлених в ході досудового розслідування членів злочинної групи, з використанням засобів мобільного зв`язку неодноразово телефонував на стаціонарний домашній номер телефону особі похилого віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій під час розмови представився головним лікарем клінічної лікарні та повідомив про те, що її син нібито потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав важкі травми та перебуває у критичному стані, а також про те, що її сину необхідно провести хірургічну операцію на імпортному обладнанні в лікарні, яка знаходиться у місті Києві. Крім цього, ОСОБА_6 розповіли у подробицях про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка нібито сталася, про важкі наслідки, які настали для її сина в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, про необхідність написання пов`язаних з пригодою та лікуванням заяв, а також про необхідність сплатити грошові кошти на проведення необхідної хірургічної операції, лікування та подальшої реабілітації її сина.

Будучи введеною в оману та перебуваючи у стресовому стані через хвилювання за стан здоров`я свого сина, ОСОБА_5 погодилась на пропозицію невстановленої особи передати на лікування сина свої грошові кошти, повідомивши при цьому невідомій особі про наявну в неї суму грошових коштів та адресу свого місця проживання.

Після цього вказана невстановлена особа повідомила по мобільному телефону ОСОБА_4 про місце знаходження ОСОБА_6 для його подальшого візиту до неї за вказаною йому адресою для подальшого протиправного отримання ним грошових коштів від потерпілої на загальну суму 74000 грн.

Того ж дня, тобто 03.05.2023 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 прибув до місця проживання ОСОБА_6 за вказаною невстановленою особою адресою, а саме: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 представившись інтерном, повідомив останній неправдиву інформацію про те, що він нібито прибув від лікаря за грошима, які він має передати на лікування її сина.

Будучи введеною в оману, зокрема й ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 , вважаючи, що це є правомірним та вкрай необхідним для близької людини сина, добровільно передала безпосередньо в руки ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 74000 гривень.

ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою у групі осіб, маючи єдиний корисливий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок майна особи похилого віку ОСОБА_6 та усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 74000 грн., з якими одразу покинув місце скоєного ним злочину, отримавши таким чином можливість розпоряджатися чужими грошовими коштами, як своїми власними, чим протиправно заволодів ними та в подальшому розподілив їх між учасниками злочинної групи, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану грошову суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, маючи корисливий умисел, вступив в злочинну змову з групою невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з якими маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, розподілили між собою ролі та заздалегідь домовилися про реалізацію спільного злочинного плану.

Такі домовленості передбачали план сумісних протиправних дій під час скоєння злочинів з розподіленням ролей кожного з учасників злочинної групи, відповідно до яких, зокрема ОСОБА_4 було відведено окрему роль, яка полягала у фізичному отриманні готівкових грошових коштів від ошуканих осіб, в той час, як інші невстановлені учасники злочинної групи, відповідно до розподілених ролей, здійснювали дзвінки на телефон потерпілих, вводили їх під час телефонної розмови в оману, отримували під вигаданими приводами від ошуканих осіб згоду передати їм свої грошові кошти та після повідомлення про це ОСОБА_4 , відволікали увагу потерпілих, доки ОСОБА_4 фізично не отримає від ошуканих осіб грошові кошти.

Так, реалізуючи свій спільний злочинний план, 14 травня 2023 року в період часу з 08:00 до 11:00 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 щодо заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, два спільники останнього, які є невстановленими в ході досудового розслідування членами злочинної групи, з використанням засобів мобільного зв`язку неодноразово телефонували на стаціонарний домашній номер телефону особі похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якій, під час розмови по телефону один з невстановлених членів злочинної групи повідомив від імені її сина, що він нібито потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав важкі травми та передав слухавку нібито лікарю для виконання нею подальших його інструкцій. Після цього, слухавку взяв інший невстановлений в ході досудового розслідування учасник злочинної групи, який представився головним лікарем клінічної лікарні та підтвердив ОСОБА_7 , що нібито її син потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав важкі травми та перебуває у критичному стані. А також повідомив ОСОБА_7 про те, що її сину необхідно провести хірургічну операцію на імпортному обладнанні в лікарні, яка знаходиться у місті Києві. Крім цього, ОСОБА_6 розповіли у подробицях про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка нібито сталася за участю її сина, про важкі наслідки в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, які настали для її сина, про необхідність написання пов`язаних з даною пригодою та лікуванням сина заяв, а також про необхідність сплатити грошові кошти на проведення необхідної хірургічної операції, лікування та подальшої реабілітації її сина.

Будучи введеною в оману та перебуваючи у стресовому стані через хвилювання за стан здоров`я свого сина, ОСОБА_7 погодилась на пропозицію невстановленої особи передати їй на лікування сина грошові кошти, повідомивши при цьому невідомій особі про наявну в неї суму грошових коштів та адресу свого місця проживання.

Після цього, вказана невстановлена особа повідомила по мобільному телефону ОСОБА_4 про місце знаходження ОСОБА_7 для його подальшого візиту до неї за вказаною йому адресою для подальшого протиправного отримання ним грошових коштів від потерпілої. Того ж дня, тобто 14.05.2023 року близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , прибув до місця проживання ОСОБА_7 за вказаною невстановленою особою адреси, а саме: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 представившись лікарем, запевнив останню в тому, що з її сином буде все гаразд, чим запевнив останню в неправдивій інформації щодо тяжкого стану здоров`я її сина та необхідності передачі для нього грошових коштів на лікування.

Будучи введеною в оману, зокрема й ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 вважаючи, що це є правомірним та вкрай необхідним для близької людини сина, добровільно передала безпосередньо ОСОБА_4 в руки грошові кошти в сумі 30000 гривень. При цьому, приблизно через 30 хвилин після цього, ОСОБА_4 повернувся до ОСОБА_7 та повідомив їй, що переданої нею раніше грошової суми на лікування сина не вистачить, у зв`язку з чим, додатково отримав від останньої ще 20000 гривень.

Тобто, ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою у групі осіб, маючи єдиний корисливий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок майна особи похилого віку ОСОБА_7 та усвідомлюючи протиправність і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 50000 грн., з якими одразу покинув місце скоєного ним злочину, отримавши таким чином можливість розпоряджатися чужими грошовими коштами, як своїми власними, чим протиправно заволодів ними та в подальшому розподілив їх між учасниками злочинної групи, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану грошову суму.

Окрім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, маючи корисливий умисел, вступив в злочинну змову з групою невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з якими маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, розподілили між собою ролі та заздалегідь домовилися про реалізацію спільного злочинного плану.

Такі домовленості передбачали план сумісних протиправних дій під час скоєння злочинів з розподіленням ролей кожного з учасників злочинної групи, відповідно до яких, зокрема ОСОБА_4 було відведено окрему роль, яка полягала у фізичному отриманні готівкових грошових коштів від ошуканих осіб, в той час, як інші невстановлені учасники злочинної групи, відповідно до розподілених ролей, здійснювали дзвінки на телефон потерпілих, вводили їх під час телефонної розмови в оману, отримували під вигаданими приводами від ошуканих осіб згоду передати їм свої грошові кошти та після повідомлення про це ОСОБА_4 , відволікали увагу потерпілих, доки ОСОБА_4 фізично не отримає від ошуканих осіб грошові кошти.

Реалізуючи свій спільний злочинний план, 14 травня 2023 року приблизно о 19:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману, спільник останнього, який є одним з невстановлених в ході досудового розслідування членів злочинної групи, з використанням засобів мобільного зв`язку зателефонував на стаціонарний домашній номер телефону особі похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та під час розмови представившись лікарем, повідомив ОСОБА_8 про те, що дружина останнього перебуває у лікарні у критичному стані та на її лікування необхідні грошові кошти. Оскільки дружина ОСОБА_8 на цей час дійсно перебувала у лікарні на лікуванні, а напередодні повідомила ОСОБА_8 про місце знаходження заощадженої нею значної для родини суми грошових коштів, які просила його вдома переховати, ОСОБА_8 відразу повірив зловмиснику та став справлятися станом здоров`я дружини і її потребами у лікарні. Скориставшись отриманою від ОСОБА_8 інформацією, невстановлена особа повідомила останньому, що у його дружини під час лікування виявлено ряд інших захворювань, у зв`язку з чим її стан погіршився та на її лікування в іншій лікарні необхідні грошові кошти, простирадло, капелюх та халат.

Будучи введеним в оману та перебуваючи у стресовому стані через хвилювання за стан здоров`я своєї дружини, ОСОБА_8 погодився на пропозицію невстановленої особи передати їй на лікування дружини грошові кошти, повідомивши при цьому невідомій особі про наявну в нього суму грошових коштів та адресу свого місця проживання.

Після цього вказана невстановлена особа повідомила по мобільному телефону ОСОБА_4 про місце знаходження ОСОБА_8 для подальшого його візиту до нього за вказаною йому адресою для протиправного отримання ним грошових коштів від потерпілого на загальну суму 250000 грн.

Того ж дня, тобто 14.05.2023 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 прибув до місця проживання ОСОБА_8 за вказаною невстановленою особою адресою, а саме: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 представившись інтерном, повідомив ОСОБА_8 , що нібито прибув від лікаря за грошима, які має передати на лікування його дружини.

Будучи введеним в оману, зокрема й ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_8 вважаючи, що це є правомірним та вкрай необхідним для близької людини дружини, добровільно передав безпосередньо в руки ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250000 гривень,

ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою у групі осіб, маючи єдиний корисливий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок майна особи похилого віку ОСОБА_8 та усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму 250000 грн., з якими одразу покинув місце скоєного ним злочину, отримавши таким чином можливість розпоряджатися чужими грошовими коштами, як своїми власними, чим протиправно заволодів ними та в подальшому розподілив їх між учасниками злочинної групи, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_8 значну матеріальну шкоду на вищевказану грошову суму.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась надала заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити без її участі, цивільний позов в матеріалах справи відсутній.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 250 000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 74 000,00 грн..

Також, потерпілі судовому засіданні підтримали обвинувачення ОСОБА_4 , просили призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману визнав повністю, щиро каявся, попросив пробачення у потерпілих, визнав цивільні позови та не заперечував проти їх задоволення. Обставини скоєння кримінального правопорушення навів аналогічні викладеним вище та в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілі не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позиції останнього, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що подія правопорушення мала місце, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілим.

Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує: тяжкість скоєного правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Харкова, Харківської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 30 травня 2014 за п.1 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ст.70 КК України з призначенням покарання строком 10 років позбавлення волі, звільнений 10 червня 2022, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

В силу ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

В силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставин його вчиненння та наслідків, даних про особу обвинуваченого, визнання ним вини, ставлення до скоєного, повідомлення обвинуваченому про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, відсутність відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, скоєння злочину з корисливих мотивів відносно осіб похилого віку, вчинення нового злочину у незначний проміжок часу після звільнення, та в їх сукупності, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 250 000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі грн. 100 000,00 грн..

Обвинувачений цивільний позов ОСОБА_8 визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши викладені в позові доводи, матеріали провадження та надані обвинуваченим та представником потерпілого пояснення, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 заволодів коштами ОСОБА_8 в розмірі 250 000,00 грн.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване ст.ст. 32, 56 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Цивільне законодавство України під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 зазначено, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

Дослідивши викладені в позові доводи, суд дійшов висновку, що потерпілому внаслідок злочину була спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та душевних хвилюваннях, яких він зазнав внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого щодо нього. Обвинувачений заволодів всіма грошовими коштами, що були накопичені потерпілим за тривалий проміжок часу. Потерпілий є людиною похилого віку, яка потребує медичного нагляду. Залишення без засобів існування, що складали його заощадження у значній сумі, викликало сильні психологічні хвилювання, в тому числі і з приводу того, що частину вказаних коштів він збирався потратити на лікування дружини, яка згодом померла.

При визначенні розміру відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди суд враховує всі обставини події, їх характер та обстановку, характер, обсяг та глибину душевних страждань, яких зазнав потерпілий в результаті заволодіння коштами потерпілого, виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, а також матеріального стану обвинуваченого та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 74 000,00 грн..

Обвинувачений цивільний позов ОСОБА_5 визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши викладені в позові доводи, матеріали кримінального провадження та надані обвинуваченим та представником потерпілої пояснення, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 заволодів коштами ОСОБА_5 в розмірі 74 000,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 30.05.2023 у відношенні підсудного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави строком до 28.07.2023. Після надходження обвинувального акту до суду ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави строком до 22.09.2023.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 127, 128, 368, 370, 374, 376, 395 КПК, ст.ст.55, 65, 67, ч.2 190 КК України, ст.ст.23, 1167,1177 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Початок відбування покарання рахувати з 30.05.2023 року.

Речові докази, а саме: два аркуші папера з рукописним текстом, наданих 05.05.2023 потерпілою ОСОБА_5 під час допиту останньої; десять аркушів паперу з рукописним текстом, наданих 17.05.2023 потерпілою ОСОБА_7 під час допиту останньої, два аркуші паперу з рукописним текстом, наданих 05.06.2023 потерплим ОСОБА_8 під час допиту останнього, які упаковано та опечатано в три паперових конверта - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) матеріальну шкоду у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 74 000 (сімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів: засудженим з дня отримання копії вироку, іншими учасникам судового провадження з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1