Справа № 297/1826/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 09.06.2023 року,

встановив:

До суду звернувся потерпілий ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 09.06.2023 року.

Клопотання мотивоване тим, що 04.06.2023, близько 19:00 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи за кермом транспортного засобу Mercedes-Benz E-200 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався автошляхом М-23 в напрямку Берегове - Мужієво та біля ресторану «Чізай» здійснив маневр повороту ліворуч на паркувальний майданчик вказаного ресторану та під час повороту не надав перевагу, та виїхав на зустрічну смугу, водію мотоцикла Yamaha MT 01 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого водій мотоциклу здійснив зіткнення в праву задню частину автомобілю Mercedes Benz E200 та отримав тілесні ушкодження після чого був госпіталізований каретою ШМД.

Крім того, в ході огляду місця ДТП від 21.03.2022 було вилучено автомобіль «Mercedes-benz» моделі «E200» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 та на момент ДТП знаходився під керуванням ОСОБА_4 та мопед «YAMAHA» моделі «МТ 01» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 та на момент ДТП знаходився під його керуванням.

Постановою слідчого від 05.06.2023 року вищевказані речі були визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000356 від 05.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вказує на те, що на даний час досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває, але з мобільними телефонами проведені необхідні слідчі дії, тому потреба у подальшому арешті відпала. Крім цього, з боку слідства жодних претензій у рамках вказаного кримінального провадження до арештованого майна не має.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак подав клопотання, згідно якого просить розглянути клопотання про скасування арешту майна без його участі та скасувати арешт.

Представник СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, однак подав також заяву, згідно якого просить розглянути клопотання про скасування арешту майна без його участі та не заперечує щодо задоволення такого.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Встановлено, що на даний час досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває, але з мопед «YAMAHA» моделі «МТ 01» реєстраційний номер НОМЕР_4 , проведені необхідні слідчі дії.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для його власника та володільця, розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, той факт, що в даний час відсутня загроза зміни або знищення майна, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, а також керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт майна в частині мопеду «YAMAHA» моделі «МТ 01» реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати частково арешт з тимчасово вилучене майно накладене ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 09 червня 2023 року в рамках кримінального провадження №0000356 від 05.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме мопеду «YAMAHA» моделі «МТ 01» реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Мопед «YAMAHA» моделі «МТ 01» реєстраційний номер НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині ухвалу про накладення арешту - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6