Справа № 191/3341/16-к
Провадження № 1-кп/191/112/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження №0001033 від 17 червня 2016 року відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.12.2004 року Синельниківським міськрайсудом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Синельниківського міськрайонного суду від 13.09.2005 року іспитовий строк скасовано та направлено до місць позбавлення волі строком на 3 роки;

- 22.03.2006 року Синельниківським міськрайсудом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 15.05.2008 року на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 7 днів;

-18.02.2010 року Синельниківським міськрайсудом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190,70,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 02.01.2013 року на невідбутий строк 2 місяця 20 днів;

- 18.12.2013 року Синельниківським міськрайсудом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 01 червня 2016 року о 09 годині 00 годині прийшов за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході виниклої сварки з ОСОБА_6 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпечність своїх дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та не бажаючи настання смерті потерпілої, знаходячись при цьому до неї обличчям до обличчя, повалив її на землю та наніс потерпілій ОСОБА_6 не менш п`яти ударів ногами, взутими у кросівки, в життєво важливий орган - голову, яку остання встигла закрити руками, а також не менш п`яти ударів ногами, взутими у кросівки в область тулубу і ребер з правої сторони.

Тим самим ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми з переломом 9-го ребра справа по задньо - пахвовій лінії, ускладненої у перебігу травматичного процесу, розвитком загрозливих для життя явищ (правобічний пневмоторакс - наявність повітря в плевральній порожнині справа), які згідно висновку судово - медичної експертизи від 27.06.2016 року №176-Е відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також синців в ділянці зовнішнього кінця правої брови, на тильній поверхні правої кисті, біля основи І-II пальців, садини на передній поверхні правого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище. Додав, що швидку допомогу потерпілій він сам викликав зі свого телефону, вибачився перед нею, оплатив лікування.

Потерпіла ОСОБА_6 до початку судового засідання надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має, покарання просить призначити відповідно до закону.

Враховуючи те, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_5 , в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_5 в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має малолітню дитину 2019 р.н., у вчиненому розкаюється, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті 121 ч.1 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 після вчинення злочину, який є тяжким, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, а також думку прокурора та потерпілої щодо виду і міри покарання, суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 засуджено вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також зважаючи на те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив до постановлення попереднього вироку від 21.10.2022 року, тому остаточне покарання слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначеним за цим вироком, а також враховуючи, що йому призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід до набрання чинності вироку не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1