Провадження №1-кп/127/790/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участюсекретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0001845 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з середньою освітою, працюючого кухарем, вдівця, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 08.05.2018 приблизно о 20:30 год. увійшов до приміщення магазину «Ева № 2104», розташованого у місті Вінниці, по вулиці Соборній, 22, в якому проводить свою господарську діяльність ТОВ «Руш».

Перебуваючи в приміщенні магазину, ОСОБА_6 вирішив таємно викрасти електричну зубну щітку марки «Oral В Vitality D 12/513», що знаходилась на прилавку торгівельної зали даного магазину, вартість якої становить 635 гривень.

Реалізуточи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливими мотивом та метою, спрямованими на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_6 , вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий іншими особами, взяв з прилавку торгівельної зали вказаного магазину зубну щітку марки «Oral В Vitality D 12/513», поклав її до своєї сумки та намагався вийти з приміщення магазину.

Однак, при виході ОСОБА_7 з приміщення магазину «Ева № 2104», розташованого у місті Вінниці, по вулиці Соборній, 22, спрацювала система безпеки, подавши сигнал про наявність у ОСОБА_7 товару, за який останній не розрахувався.

Такі дії ОСОБА_7 були помічені продавцями магазину «Ева № 2104» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які одразу вибігли за ОСОБА_10 за межі магазину та голосно висловили йому вимогу повернути викрадені речі. Однак, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що його неправомірні дії викриті працівниками магазину, з метою завершення заволодіння викраденим майном продовжив свої протиправні дії, вибіг на вулицю та в подальшому з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Руш» матеріальної шкоди згідно висновку експерта № 486 від 22.06.2018 на суму 678,33 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що ввечорі 08.05.2018 він зайшов до магазину «Ева № 2104», розташованого у місті Вінниці, по вулиці Соборній, 22 та перебуваючи в приміщенні магазину, вирішив викрасти електричну зубну щітку, що знаходилась на прилавку торгівельної зали. Вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає він взяв з прилавку торгівельної зали вказаного магазину електричну зубну щітку, поклав її до своєї сумки та пішов на вихід з магазину. Однак, при виході з приміщення магазину спрацювала система безпеки. Усвідомлюючи, що його дії викриті працівниками магазину, він вибіг на вулицю та в подальшому з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Також зазначив, що завдану ним шкоду ТОВ «РУШ» він відшкодував в повному обсязі, просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження без його участі. Шкода завдана ТОВ «РУШ» обвинуваченим відшкодована. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ТОВ «РУШ» не має. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Крім показань самого обвинуваченого, його винуватість доводиться також зібраними в ході досудового розслідування та судового провадження, та дослідженими в судовому засіданні матеріалами даного кримінального провадження, а саме:

витягом з ЄРДР № 0001845 від 09.05.2018;

висновком судової дактилоскопічної експертизи № 272 від 14.06.2018 відповідно до якої, на поверхні упаковки зубної щітки «Oral В Vitaliti D 12/513», яка була викрадена 08.05.2018 з магазину «Ева №2104» в с. Вінниця вул. Соборна, 22 виявлено п`ять слідів пальців рук. На поверхні зубної щітки «Oral В Vitaliti D 12/513» слідів рук не виявлено. Сліди пальців рук розмірами: 13x18 мм, 15x20 мм, 15x37 мм, 16x34 мм, 10x16 мм придатні для ідентифікації. Слід пальця руки розмірами 15x20 мм залишений мізинним пальцем правої руки ОСОБА_4 , слід пальця руки розмірами 15x37 мм залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_4 . Сліди пальців рук розмірами: 13x18 мм, 16x34 мм, 10x16 мм залишені не ОСОБА_4 , а іншою особою;

висновком судово-товарознавчої експертизи № 468 від 22.06.2018 відповідно до якого, ринкова вартість аналогічно нової електричної зубної щітки марки «Oral В Vitality D 12/513» на момент вчинення злочину, а саме на 08.05.2018, могла становити 678,33 грн (шістсот сімдесят вісім гривень 33 копійки).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд вважає, що докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого є належними та допустимими, отриманими у рамках закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у справі існує сукупність наведених вище та досліджених судом допустимих прямих і непрямих доказів, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними та достатньо повно викривають обвинуваченого та аналізом наведених доказів підтверджено вчинення ОСОБА_4 зазначених об`єктивних дій, зміст яких свідчить про наявність умислу обвинуваченого на вчинення грабіжу, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів та вважає їх достатніми для висновків про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації діям обвинуваченого.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення доведеною «поза розумним сумнівом», яка випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття та повне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового провадження не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального правопорушення, пост кримінальну поведінку обвинуваченого, а саме повне відшкодування завданих збитків, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що не вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, згідно довідки з КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» Чернігівської обласної ради» ОСОБА_4 на наркологічному обліку в даній установі не перебуває, згідно довідки з Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_4 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, а саме те, що ОСОБА_4 хворіє на хронічний вірусний гепатит С, сімейні обставини, а саме те, що ОСОБА_4 являється вдівцем та на його утриманні перебуває малолітня дитина 2015 р.н., наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті. Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, особу винуватого та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, із застосуванням ст. 76 КК України.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатимуть його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Також судом встановлено, що 07.08.2018 ОСОБА_4 засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вищевказаного вироку.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Однак суд вважає, що ч. 4 ст. 70 КК України в даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2021, ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2018, у зв`язку із закінченням іспитового строку. Зазначена ухвала не скасована та набрала законної сили 13.04.2021.

Таким чином, з огляду на нескасовану ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2021 про звільнення ОСОБА_4 від покарання, зарахування покарання за попереднім вироком, від якого ОСОБА_4 звільнено за судовим рішенням, до покарання, яке буде призначене за даним вироком, потягне за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд звертає увагу, що поглинути, повно чи частково скласти можливо лише призначене вироком (наявне) покарання, а не таке, що вже відбуте. Поглинення чи складання покарання з покаранням, що вже відбуте чинним законодавством не передбачено.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Так, згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 затримано 06.09.2019. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області від 06.09.2019, відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого, в подальшому було неодноразово продовжено.

Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області від 18.12.2019, ОСОБА_4 звільнений з-під варти з зали суду та останньому змінено міру запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, термін дії якого наразі сплив.

Враховуючи наведене, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з дня його затримання згідно протоколу 06.09.2019 по 18.12.2019 включно.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України дактилоскопічної експертизи № 272 від 14.06.2018, судово-товарознавчої експертизи № 468 від 22.06.2018 покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, ст.ст. 51, 63, 65, 72, 75, 76, 186 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вимог п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.09.2019 по 18.12.2019 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України дактилоскопічної експертизи № 272 від 14.06.2018, судово-товарознавчої експертизи № 468 від 22.06.2018 в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн. 00 коп.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2018 на майно, яке вилучено під час огляду місця події від 08.05.2018 у камері схову № 14 супермаркету «Сільпо», що по вул. М. Оводова, 51, а саме на електричну зубну щітку марки «Oral В Vitality D 12/513» скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: електричну зубну щітку марки «Oral В Vitality D 12/513» поміщенну до спец. пакету НПУ ГСУ № 3082361, передний на зберігання, згідно квитанції № 1488, до камери зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ТОВ «РУШ».

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя