Справа № 524/2482/23
Провадження № 1-кс/524/904/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000992 від 20.04.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000992 від 20.04.2023 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 20.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовини.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 20.04.2023 року до ЧЧ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення від екіпажу БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області повідомлення, що в ході патрулювання за адресою: м. Кременчук, вул. Харківська, 18, помічено невідомого громадянина, котрий розпивав алкогольні напої в громадському місці. 3 ним проведено бесіду, в ході якої встановлено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провівши перевірку особи в базі ІПНП Армор встановлено, що дана особа притягувалась до кримінальної відповідальності по ст. 309 КК України, після чого працівниками поліції проведено поверхневу перевірку, в ході якої в ОСОБА_5 в кишені знаходився зіп-пакет, в якому перебувало близько 20 пакетиків замотаних ізолентою із кристалічною речовиною.

20.04.2023 біля буд. 16 по вул. Харківській в м. Кременчці проведено огляд місця події, у ході якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено двадцять п?ять згортків в ізоленті з кристалічною речовиною білого кольору, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження та мобільний телефон "Samsung" imei: НОМЕР_1 , який вилучено і поміщено до сейф-пакету № SUD1119443.

В подальшому 20.04.2023 року о 20:29 годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Вказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000992 від 20.04.2023 рокута приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на двадцять п?ять згортків в ізоленті з кристалічною речовиною білого кольору, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження та мобільний телефон "Samsung" imei: НОМЕР_1 ,обґрунтовуючи тим, що вказане майно зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для встановлення належності до заборонених предметів, вилучених законом з обігу, необхідно призначити відповідні експерті дослідження.

Відповідно до витягу з ЄРДР створено слідчу групу у складі: старших слідчих: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , слідчих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Слідчий та власник майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Слідчим та власником майна ОСОБА_5 надані до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовини.

У ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

20.04.2023 біля буд. 16 по вул. Харківській в м. Кременчці проведено огляд місця події, у ході якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено двадцять п?ять згортків в ізоленті з кристалічною речовиною білого кольору, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження та мобільний телефон "Samsung" imei: НОМЕР_1 , який вилучено і поміщено до сейф-пакету № SUD1119443.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучені предмети є тимчасово вилученим майном в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, а отже питання про накладення арешту на це майно повинно бути вирішено.

У розумінні норм КПК України не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

У КПК України законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вирішуючи питання про накладення арешту на двадцять п?ять згортків в ізоленті з кристалічною речовиною білого кольору, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, слідчий суддя враховує приписи ч. 7 ст. 237 КПК України, що враховано те, що обіг психотропних, наркотичних речовин, сильнодіючих отруйних лікарських засобів (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря), регулюється постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року з додатком № 1, згідно з якою до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, відносяться, у тому числі, психотропні речовини.

Тобто, психотропні речовини віднесені до предметів, що вилучені законом з обігу.

Слідчим долучений висновок експерта від 21.04.2023 року, відповідно до якого надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору містять PVP, який віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, маса PVP становить 0,4933 г та 0,8526 г.

Враховуючи, вказаний висновок експерта, підстав для накладення арешту на предмети, які вилучені законом з обігу, які не є тимчасово вилученим майном, слідчий суддя не вбачає.

Оскільки, вищевказані речовини є предметами, які вилучені законом з обігу, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вони підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Слідчим зазначено, що вилучене майно, а саме: мобільний телефон "Samsung" imei: НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , містить ознаки кримінально протиправних дій, визнані речовими доказами та відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, при цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідством зібрані достатні докази про вчинення злочину, які доведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речового доказу, необхідно накласти арешт на дане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000992 від 20.04.2023 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено при проведенні огляду місця події за адресою: м.Кременчук, вул. Харківська, біля буд. 16, а саме на: мобільний телефон "Samsung" imei: НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів.

Вищевказані речі залишити на зберігання в кімнаті збереження речових доказів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1