Єдиний унікальний номер 205/7031/23
1-кс/205/880/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

08 липня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001042 від 07.07.2023 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ворохта, Яремчанського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2023 року старший слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 07 липня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05 липня 2023 року приблизно о 19 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, де під час вживання спиртних напоїв, між ними раптово виник побутовий конфлікт на ґрунті неприязних відносин.

В ході словесного конфлікту між вказаними особами, який відбувався 05.07.2023 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, в приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 раптово виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Надалі ОСОБА_6 , реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, взяв в руку молоток, який визначив знаряддям вчинення злочину, після чого, повернувся в бік ОСОБА_9 , котрий в цей момент сидів у кріслі, та стоячи навпроти нього, усвідомлюючи злочинність своїх дій, розуміючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, небезпечних для життя в момент заподіяння, та бажаючи їх настання, свідомо припускаючи, що може заподіяти смерть, умисно наніс один удар металевою частиною молотка в область голови потерпілого.

В результаті нанесеного удару, ОСОБА_6 спричинив тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 , від якого останній помер.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя і здоров`я в момент заподіяння, кваліфікуються за ч. 2 ст. 121 КК України.

07.07.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом огляду трупа від 07.07.2023 року; - постановою про призначення судово медичної експертизи від 07.07.2023 року; - протоколом огляду місця події від 07.07.2023 року; - протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_6 загрожує застосування реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років у разі визнання його винуватим за вчинення злочину, яке відносяться до категорії тяжкого. Також, в ході вивчення особистості підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що останній зареєстрований в Івано-Франківській області, тобто являється мешканцем іншої області, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України може незаконно впливати на свідків з метою зміни показань наданих під час досудового розслідування або відмови від них, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

В судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він свою провину визнає частково, заперечує проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід. Також пояснив, що постійного місця роботи та проживання не має.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого. Зазначила, що зазначені в клопотанні ризики не підтверджені жодним чином. Також пояснила, що її підзахисний має місце проживання, раніше не судимий, у звьязку з чим вважає за можливе застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001042 внесене 07 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

07 липня 2023 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

07 липня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_6 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_6 .

За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачене покарання у виді позбавлення вол на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Про наявні ризики свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, зареєстрований в селі П`ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області, постійного місця проживання в Дніпрі не має, у зв`язку з чим може змінювати місце проживання. Родини не має, офіційного місця роботи не має, документів підтверджуючих поганий стан здоров`я, за яким підозрюваний не може перебувати під вартою, слідчому судді надано не було. З метою уникнення відповідальності останній може вчинити спроби переховування від слідства та суду, оскільки відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених статтею 177 КПК України.

Наведені обставини також дають підстави слідчому судді вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише зазначає, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною, визначені ризики є достатніми для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини визначені ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя і здоров`я в момент заподіяння, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001042 від 07.07.2023 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів - до 05 вересня 2023 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з 07 липня 2023 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали спливає 5 вересня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1