В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року Справа № 608/1424/23

Номер провадження1-кп/608/207/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника -- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові матеріали кримінального провадження, відомості про яке 30 травня 2023 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000432, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, в жовтні 2022 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, під час зустрічі із обвинуваченим ОСОБА_4 дізнався від останнього про можливість виготовлення документів для безперешкодного перетину державного кордону України для осіб призовного віку, яким на час дії воєнного стану на території України заборонено перетинати державний кордон. В цей час у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошові кошти. Згідно попередньої домовленості особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повинен був надавати обвинуваченому ОСОБА_4 дані осіб, які мали намір перетнути кордон України, а обвинувачений ОСОБА_4 передавав зазначені дані невстановленим на даний час слідством особам для організації безперешкодного перетину кордону.

Так, реалізуючи спільний злочинний намір та на виконання вищезазначеного плану, 15 грудня 2022 року близько 12-ї години 30 хвилин особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження,, вступивши у злочинну змову із обвинуваченим ОСОБА_4 та невстановленими на даний час слідством особами щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, перебуваючи у своєму кабінеті КНП «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради, розуміючи, що ОСОБА_6 підлягає призову на військову службу за мобілізацією та якому, у зв`язку з цим, заборонено виїзд за кордон, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_6 можливість забезпечення організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України у складі музичного гурту за умови надання йому (особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) грошових коштів.

Тоді ж особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повідомив ОСОБА_6 , що для організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України у складі музичного гурту та отримання дозволу для перетину державного кордону України, йому необхідно надати копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, паспорта громадянина України та виписку про місце реєстрації.

Після цього, отримавши від ОСОБА_6 копії зазначених документів, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою здійснення свого злочинного наміру спрямованого на організацію та сприяння незаконному перетину ОСОБА_6 державного кордону України, надіслав вказані документи за допомогою мобільного додатку «Telegram» обвинуваченому ОСОБА_4 , які останній у свою чергу передавав невстановленим на даний час слідством особам для організації безперешкодного перетину кордону ОСОБА_6 .

В кінці грудня 2022 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи у салоні автомобіля марки Tоуоta Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований на прилеглій території ТЦ «Новус», що за адресою м. Тернопіль, вул. Перля, 3, передав обвинувачеому ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 000 доларів США для вирішення питання щодо безперешкодного перетину ОСОБА_6 державного кордону України.

В подальшому невстановлені на даний час слідством особи надіслали в Міністерство культури та інформаційної політики України лист з проханням надання дозволу ОСОБА_6 у виїзді у складі гурту для проведення благодійного концертного туру за межами території України.

В подальшому, 06 січня 2023 року особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зателефонував обвинуваченому ОСОБА_4 з приводу отримання інформації щодо виготовлення документів ОСОБА_6 для безперешкодного перетину кордону, на що обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що потрібно ще зачекати, оскільки відбулися затримки у розгляді даних звернень у зв`язку із збільшення часу проведення концертної програми.

Надалі, 11 січня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_6 та запевнив останнього, що його документи в процесі виготовлення та потрібно ще зачекати і щоб він не переживав за надані ним грошові кошти.

30 січня 2023 року Міністерством культури та інформаційної політики України надано дозвіл ОСОБА_6 на безперешкодний перетин державного кордону України ніби-то як учаснику гурту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для проведення благодійного концертного туру на запрошення міжнародного благодійного фонду «Sunflower of Peace».

31 січня 2023 року близько 17-ї години особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що документи для виїзду за кордон готові та що за організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України у складі музичного гурту він повинен надати 4 500 доларів США.

02 лютого 2023 року близько 20-ї години особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, зателефонував ОСОБА_6 та уточнив, що ОСОБА_6 повинен надати особі, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, 3 500 доларів США та що вказані грошові кошти забере інша особа.

02 лютого 2023 року близько 20-ї години 45 хвилин ОСОБА_6 за вказівкою особи, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, перебуваючи на території автозаправної станції "WOG", що за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Ягільницька, передав ОСОБА_7 для особи, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, грошові кошти в сумі 3 500 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 02 лютого 2023 року становить 127 990,10 гривень) за організацію незаконного переправлення через державний кордон України шляхом отримання дозволу для виїзду за кордон ніби-то як учаснику гурту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для проведення благодійного концертного туру на запрошення міжнародного благодійного фонду «Sunflower of Peace».

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за за ч. 3 ст. 332 КК України за ознаками організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

15 червня 2023 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000432 від 30 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 678 від 03 лютого 2012 року та ордеру серія ВО № 1049444 від 09 березня 2023 року, з іншого боку, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, уклали за ініціативою сторони захисту дану угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості сторони кримінального провадження дійшли згоди:

- щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 за частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України. Відповідно до частини 5 статті 12 Кримінального кодексу України, злочин, передбачений частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, по ступеню тяжкості відноситься до тяжких злочинів;

- істотних для даного кримінального провадження обставин, згідно яких обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, згідно з повідомленням про підозру від 30 травня 2023 року, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими обставинами. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину;

- беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі згідно з повідомленням про підозру від 30 травня 2023 року. Сторони угоди підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді;

- обов`язку обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами. Обвинувачений ОСОБА_4 , укладаючи угоду про визнання винуватості зобов`язався співпрацювати зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні стосовно інших осіб, за обставинами, які йому відомі, давати правдиві, достовірні та повні показання щодо причетності інших осіб до вчинення кримінального правопорушення, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_8 зобов`язався сумлінно співпрацювати зі стороною обвинувачення, органом досудового розслідування, а це означає, що він буде не лише правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання, а й добровільно надавати всю відому інформацію у кримінальному провадженні стосовно інших осіб і не вправі замовчувати відомі факти щодо вчинення кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що ці зобов`язання співпрацювати зі стороною обвинувачення продовжуються і після винесення вироку, а відмова від такої співпраці є порушенням даної угоди;

- узгодженого сторонами покарання за вчинене кримінальне правопорушення з урахуванням загальних засад призначення покарання (Розділ XI КК України), зокрема, положень ст.ст. 50, 51, 52, 53, 55, 63, 65, 69 Кримінального кодексу України, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, а саме: раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Сторони узгодили покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 :

- за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком один рік.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, беззастережне визнання ним своєї винуватості, домовленість щодо обов`язку співпраці ОСОБА_4 у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю від одного року до трьох років, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: у період дії іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно погоджується на призначення йому обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив про те, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену сторонами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що суспільний інтерес виражається в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, суд вбачає наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Водночас при застосуванні положень ст. 76 КК України суд зазначає, що згідно частини першої цієї статті в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

За своїм змістом ч. 1 ст. 76 КК України є імперативною правовою нормою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 КК України на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки, які передбачені цією частиною статті.

А тому з врахуванням наведеного відповідно до вимог ст. 76 КК України суд покладає на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідуваня не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, укладену 15 червня 2023 року між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченим (на час укладення угоди підозрюваним) в цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншої, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, та з застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на один рік.

Згідно ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1