Справа №127/3094/23
Провадження №1-кп/127/99/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 408, частиною першою статті 111 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2022 за № 0000095,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 408, частиною першою статті 111 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту, а також свідків кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. При цьому суд враховує, що виклик ОСОБА_5 був здійснений відповідно до вимог статті 323 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) шляхом публікації повістки про виклик обвинуваченого у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті суду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 - проти призначення кримінального провадження до судового розгляду в частині обвинувачення ОСОБА_5 за частиною першою статті 111 КК не заперечував, проте заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 408 КК на підставі частини першої статті 49 КК, тобто у зв`язку із закінченням строку давності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 просив суд вирішити у підготовчому судовому засіданні його клопотання в частині звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 408 КК у зв`язку із закінченням строку давності.

З огляду на зазначену позицію захисника, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому частиною третьою статті 285 КПК визначено, що у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Крім того, частиною четвертою статті 286 КПК визначено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд звертає увагу на те, що Верховним Судом України (далі - ВСУ) у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі - Постанова від 23.12.2005) зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Суд також враховує, що у абзаці третьому пункту 2 зазначеної Постанови від 23.12.2005 роз`яснено, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

З наданого суду обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 408 КК, що відповідно до класифікації, яка була чинною на час вчинення кримінально караного діяння, відносилось до злочинів середньої тяжкості, однак на час розгляду кримінального провадження судом є нетяжким злочином.

Зі змісту пункту 1 частини першої статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Вирішуючи питання щодо наявності умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд враховує таке.

Суд вже зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що Верховний Суд (далі - ВС) в ухвалі від 13.06.2019 (справа № 322/5602/13-к) зазначив, що застосування положень кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для суду є обов`язковими. Тобто положення статті 49 КК носять імперативний характер та у разі встановлення судом закінчення цього строку безпідставної відмови у звільненні від відповідальності процесуальним законом не передбачено, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду, наполягаючи на завершенні розгляду пред`явленого обвинувачення винній особі в загальному порядку.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок зроблений ВС і у постанові від 29.05.2019 (справа № 287/359/14-к) та постанові від 19.11.2019 (справа № 345/2618/16-к).

При цьому у постанові від 19.11.2019 ВС додатково зауважив, що пунктом 1 частини другої статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені частиною першою статті 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у частині першій статті 49 КК строків не вчинила нового злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною першою статті 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Про обов`язок суду вирішити питання про звільнення особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності відповідних умов та підстав зазначив ВС і у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Зважаючи на викладені вище норми та ряд правових висновків, суд вважає, що за відсутності згоди обвинуваченого ОСОБА_5 на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі спливу строків давності клопотання сторони захисту не може бути задоволене.

У зв`язку з ухиленням обвинуваченого від явки до суду суд своєю хвалою від 10.05.2023 ухвалив здійснити спеціальне судове провадження (in absentia) стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 408, частиною першою статті 111 КК.

З огляду на викладене, зважаючи, що думку обвинуваченого ОСОБА_5 відносно клопотання його захисника про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності встановити неможливо, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту в цій частині.

Крім того, суд дійшов до переконання, що правові підстави для прийняття будь-яких інших рішень, передбачених частиною третьою статті 314 КПК, тобто для затвердження угоди, направлення обвинувального акта до іншого суду чи закриття кримінального провадження відсутні. Натомість підсудність зазначеного кримінального провадження Вінницькому міському суду Вінницької області визначена на підставі ухвали ВС від 27.03.2023, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини другої статті 31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Як вже суд зазначив вище, кримінальне провадження розглядається у спеціальному судовому провадженні (in absentia), тобто за відсутності обвинуваченого.

Отже, обвинувачений ОСОБА_5 своїм правом заявити клопотання про здійснення судового розгляду кримінального провадження колегіальним судом не скористався, а тому, відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження необхідно здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, відсутні.

Керуючись статтями 314-316, КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області на підставі обвинувального акта, згідно з яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 408, частиною першою статті 111 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2022 за № 0000095, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 23 травня 2023 року о 10.00 годині.

Судовий розгляд здійснювати у формі спеціального судового провадження (in absentia) у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Інформацію про виклик обвинуваченого до суду опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями статті 297-5 Кримінального процесуального кодексу України та на офіційному вебсайті суду.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: