Справа № 367/3439/22
Провадження №1-кп/369/1355/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

під час судового розгляду кримінального провадження № 00000182 від 09.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснопілля Сумської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судове провадження стосовно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 436-2 КК України, в якому останній обвинувачується у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також представників окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, з використанням засобів масової інформації.

Під час розгляду кримінальної справи прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в ДУ «Київський СІЗІО» на 60 днів, оскільки ОСОБА_6 , який прихильно ставиться до дій військових рф, поза межами ізолятора тимчасового тримання здійснить спробу виїхати за межі України, продовжить розповсюджувати матеріали про випровдовування збройної агресії РФ та буде впливати на ще недопитаних свідків.

В свою чергу обвинувачений такому клопотанню емоційно заперечив та доводив безпідставність вимог прокурора, недоведеність своєї вини і порушення процедури притягнення його до кримінальної відповідальності, початку кримінального провадження щодо нього без законних на те підстав. За відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у клопотанні прокурора просив відмовити.

Захисник участі у судовому засіданні 21.06.2023 року не брала з поважних причин, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 проти розгляду клопотання прокурора у відсутність захисника не заперечував.

Отже, вислухавши доводи прокурора та обвинуваченого, суд робить наступні висновки.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати та свідка у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурора суд не встановив переконливих обставин, які б вплинули на раніше прийняте рішення про застосування до ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу, оскільки саме усвідомлення обвинуваченим тяжкості покарання у разі доведеності вини у пред`явленому обвинуваченні не є підставою для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

При цьому суд наголошує, що питання доведеності пред`явленого обвинувачення при розгляді клопотання, яке стосується запобіжного заходу, суд не з`ясовує.

З огляду на наведене за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу суд задовольняє клопотання прокурора та продовжує строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в ДУ «Київський СІЗО» на 60 днів, тобто до 19.08.2023 року, та вважає правильним, з огляду на тривалість перебування обвинуваченого в місці попереднього ув`язнення, зменшити розмір альтернативи до 250 тис. грн. застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснопілля Сумської області, громадянина України, під вартою в ДУ «Київський СІЗО» на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 21 червня 2023 року, а саме до 19 серпня 2023 року, включно, з альтернативою внесення застави в розмірі 250 тис. грн.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений державною казначейською службою.

У випадку внесення застави обвинувачений вважається таким, що до нього застосований запобіжний захід у виді застави з покладенням строком на 2 (два) місяці обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7