УХВАЛА

19 липня 2023 року

м. Київ

справа № 532/308/15-к

провадження № 13-56зво23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянула заяву обвинуваченого ОСОБА_17 про перегляд за виключними обставинами ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року і

ВСТАНОВИЛА:

Як убачається з матеріалів провадження за заявою та наявних у Верховному Суді даних, згаданою ухвалою суд продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 і пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 27 і ч. 2 ст. 377 Кримінального кодексу України. Розгляд апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу від 31 травня 2023 року призначений у Полтавському апеляційному суді на 20 липня 2023 року. Водночас Пирятинський районний суд Полтавської області здійснює розгляд справи по суті обвинувачення ОСОБА_17 та інших осіб (наступне засідання призначено на 24 липня 2023 року).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд, міжнародна судова установа) в остаточному рішенні від 22 червня 2023 року у справі «Комар та інші проти України» (заява № 68786/14 та 6 інших, у тому числі ОСОБА_17 ) констатував порушення щодо останнього пунктів 3, 4 ст. 5 та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) й присудив йому справедливу сатисфакцію - 9 750 євро, які держава-відповідач має сплатити заявникові.

Посилаючись на вказане рішення міжнародної судової установи, ОСОБА_17 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) із заявою про перегляд на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року. Обвинувачений зазначає, що тримання його під вартою суперечить висновкам ЄСПЛ і застосовується національними судами з нелегітимною метою. На думку заявника, відновлення його права на свободу, гарантоване ст. 5 Конвенції та ст. 29 Основного Закону України, має бути забезпечене саме Верховним Судом у порядку екстраординарної процедури шляхом скасування оспорюваної ухвали.

Велика Палата, перевіривши подане звернення, дійшла висновку, що у відкритті провадження за ним належить відмовити з огляду на таке.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами, однією з яких є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Наявність підстав для здійснення екстраординарної процедури Велика Палата має перевірити з огляду на характер установлених порушень Конвенції та на механізм їх усунення.

За змістом рішення ЄСПЛ у справі «Комар та інші проти України», констатовані порушення Україною конвенційних зобов'язань щодо ОСОБА_17 стосуються надмірної тривалості досудового обмеження свободи (п. 3 ст. 5 Конвенції), недоліків лікування під час ув?язнення й неналежних умов тримання під вартою при транспортуванні (ст. 3 Конвенції), а також надмірної тривалості судового розгляду тримання під вартою (п. 4 ст. 5 Конвенції). За завдану вказаними порушеннями шкоду міжнародна судова установа визначила для заявника справедливу сатисфакцію - 9 750 євро. Про необхідність вжиття інших, ніж виплата коштів, заходів індивідуального характеру в зазначеному рішенні Суду не йдеться; не міститься у ньому й висновку про те, що в основі констатованих порушень Конвенції були такі недоліки, які би ставили під сумнів майбутній результат кримінального провадження.

У подібних ситуаціях з урахуванням Рекомендації № R (2000) 2 Комітету міністрів Ради Європи від 19 січня 2000 року засобами компенсації можуть бути: сплата присудженого відшкодування шкоди, аналіз причин порушення Конвенції та пошук шляхів їх усунення, вжиття інших заходів загального характеру, виконання яких покладається на компетентні органи державної влади.

Крім того, ухвала національного суду, яку ОСОБА_17 просить переглянути, є процедурною, не стосується суті обвинувачення і, як убачається з рішення ЄСПЛ у справі «Комар та інші проти України», не була предметом дослідження Суду. Водночас оспорювана ухвала є предметом перевірки суду апеляційної інстанції, котрий у силу ч. 5 ст. 9 КПК зобов`язаний врахувати позицію ЄСПЛ у конкретній справі. До того ж відповідно до ст. 331 КПК питання про зміну чи скасування запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту вправі вирішувати суд під час судового розгляду з додержанням приписів ч. 5 ст. 9 цього Кодексу.

Отже, звертаючись до Великої Палати, заявник повною мірою не зважив на врегульовані законодавством підстави для здійснення кримінального провадження за екстраординарною процедурою й висунув вимоги, які перебувають поза зв'язком із позицією міжнародної судової установи в рішенні на його користь.

Також необхідно акцентувати, що відповідно до ст. 19 Конституції України Велика Палата діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а положеннями КПК не передбачено процесуального права цієї Палати втручатися у кримінальне провадження, розгляд якого по суті не завершено.

З огляду на викладене немає правових підстав для відкриття провадження за зверненням ОСОБА_17 про перегляд оскаржуваної ухвали за виключними обставинами.

Тому слід відмовити в задоволенні поданої ОСОБА_17 заяви і повернути її з усіма доданими до неї матеріалами авторові.

Наведений висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду (наприклад, ухвали Великої Палати від 22 квітня, 6 червня, 2 листопада, 14 грудня 2022 року, 11 липня 2023 року, провадження № 13-16зво22, 13-25зво22, 13-44зво22, 13-66зво22, 13-52зво23 відповідно).

Керуючись статтями 459, 462, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_17 про перегляд за виключними обставинами ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року.

Заяву й усі додані до неї матеріали повернути особі, яка їх подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9

ОСОБА_3 ОСОБА_10

ОСОБА_4 ОСОБА_11

ОСОБА_5 ОСОБА_12

ОСОБА_6 ОСОБА_13

ОСОБА_7 ОСОБА_14

ОСОБА_8 ОСОБА_15

ОСОБА_16