Номер провадження: 11-сс/813/696/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000179 від 16.03.2022 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання сторони обвинувачення та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 26.05.2023 стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янське, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, без дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років з іспитовим строком на три роки;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка ґрунтується на безпідставних та викривлених даних, наданих органом досудового розслідування. Зазначає про необґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, яка ґрунтується на припущенням та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, що не відповідає критерію ЄСПЛ доведення винуватості «поза розумним сумнівом» та наявності будь-яких даних або відомостей про участь або причетність особи до інкримінованих злочинів, під час вирішення відносно неї питання. Вказані слідчим суддею ризики, передбачені п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не доведені, а є лише припущенням. Слідчий суддя не прийняв до уваги те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має бабусю, яка потребує сторонньої допомоги, з вересня 2022р. по 28.02.2023р. разом з захисником брав участь у проведенні слідчих дій, прибував за викликом слідчого, тривалий час здійснює трудову діяльність у сфері ІТ технологій, є не судимою особою, не збирався та не вчиняв жодний дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить наявність у нього міцних соціальних зв`язків, тому у даному випадку більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби повністю може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, на які вказує сторона обвинувачення. Крім того, слідчий суддя безпідставно не встановив розмір застави, посилаючись виключно на формальну підставу, тоді як ОСОБА_9 бездоказово підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.255 КК України. А тому відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя зобов`язаний був визначити розмір застави ОСОБА_9 як альтернативний запобіжний захід.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Позиції сторін

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви апеляційного суду.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Цих вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано в повній мірі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що провадженні слідчого управління ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000179 від 16.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15, ч.1 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.

28.02.2023 року підозрюваного ОСОБА_9 затримано у порядку ст.208 КПК України.

28.02.2023 року ОСОБА_9 за результатами досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.255 КК України за кваліфікуючими ознаками: створення злочинної організації, керівництво такою організацією та її структурними частинами;

- ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, вчинене організованою групою злочинною організацією;

- ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинені організованою групою злочинною організацією.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07.04.2023, без визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 продовжено строк досудового розслідування до 11 (одинадцяти) місяців, тобто до 07.06.2023 року.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якому свідок ОСОБА_19 впізнала співорганізатора злочинного угрупування ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_19 , вилученого під час обшуку за місцем її мешкання, згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення та встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протокол огляду мобільного телефону учасника злочинної організації ОСОБА_20 (матеріали досудового розслідування за підозрою цієї особи виділено в окреме провадження), вилученого під час особистого обшуку в порядку ст.208 КПК України у останнього, згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення та встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-повідомленням Одеської обласної державної адміністрації від 26.05.2022, згідно якому ОДА не здійснюється реалізація волонтерських програм щодо матеріальної допомоги ЗСУ, листи за підписом голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_21 щодо надання матеріальної підтримки ЗСУ не направлялись, реєстраційні номери вихідних листів не відповідають затвердженій номенклатурі справ ОДА;

-протоколом допиту представника потерпілого - директора ТОВ «Євростандарт» ОСОБА_22 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом допиту представника потерпілого - кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Пандатур» ОСОБА_23 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом допиту представника потерпілого- директора ФГ «Прогресагро» ОСОБА_24 , згідно якому встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якому за місцем мешкання співорганізатора злочинного угрупування ОСОБА_25 виявлено та вилучено предмети та документи, які носять характер речового доказу у кримінальному провадженні, у тому числі дві ксерокопії листа від імені голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_26 щодо надання матеріальної підтримки ЗСУ;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , згідно якому за місцем мешкання учасників злочинної організації ОСОБА_14 та ОСОБА_13 виявлено та вилучено предмети та документи, які носять характер речового доказу у кримінальному провадженні, у тому числі ксерокопія листа від імені голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_26 щодо надання матеріальної підтримки ЗСУ;

-протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , згідно якому за місцем мешкання учасника злочинної організації ОСОБА_20 (матеріали досудового розслідування за підозрою цієї особи виділено в окреме провадження), виявлено та вилучено предмети та документи, які носять характер речового доказу у кримінальному провадженні;

-протоколами оглядів речових доказів, у тому числі вилучених у учасників злочинної організації - ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_27 , згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_28 , згідно якому встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж, згідно яким встановлено причетність підозрюваних до скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 слідчим суддею встановлено, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами.

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_9 дає підстави вважати, що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, а тому є наявним та продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя врахував правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Також на сьогодні встановлено, що ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик підтверджується специфікою інкримінованих дій, пов`язаних із діяльністю злочинної організації, кількістю та місцем вчинення епізодів злочинної діяльності, використанням електронно-обчислювальної техніки, що свідчить про продовження існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи також те, що підозрюваному ОСОБА_9 відомі деякі свідки та підозрювані, він може вдатись до спроб незаконно впливати на них з метою схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо, слідчий суддя дійшов до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, встановлено продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки у ОСОБА_9 немає достатніх легальних джерел для існування.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, стороною обвинувачення не доведено.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_9 в судовому засіданні не встановлено, зокрема, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання, є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановленні в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження, враховуючи суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі, які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

З цими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає доводи апеляційної скарги сторони захисту такими, що ці висновки не спростовують.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення підозрюваного, обвинуваченого під вартою, слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року (п.79) продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Також в рішенні ЄСПЛ у справі "Єчюс проти Литви" (п.219) зазначено, що продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Обґрунтовуючи необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , слідчий суддя врахував характер кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, у можливому вчиненні яких він підозрюється, а також тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, у випадку доведення вини підозрюваного у їх вчиненні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (п.80) Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За результатами перевірки матеріалів кримінального провадження суд апеляційної інстанції встановив, що наведені стороною обвинувачення докази із розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного ОСОБА_9 з кримінальними правопорушеннями на даному етапі досудового розслідування. В подальшому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Крім того, обґрунтованість повідомлення про підозру перевірялася слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри є неспроможними.

Враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування є наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому може загрожувати у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження з метою зміни ними показань у ході судового розгляду, оскільки є свідки та підозрювані, які відомі ОСОБА_9 ..

Крім того, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із діяльністю злочинної організації, кількістю та місцем вчинення епізодів злочинної діяльності, використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинених в умовах воєнного стану, є особою раніше не судимою, офіційно не працевлаштований, неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання поза межами м. Одеса, не має постійного джерела доходу для існування, що не виключає можливість вчинення підозрюваним у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у подальшому кримінальних правопорушень, а також вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проведення досудового розслідування, а отже осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Також, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зникли та продовжують існувати, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, у випадку доведення вини підозрюваного у його вчиненні, на думку колегії суддів, застосування щодо ОСОБА_9 на даному етапі досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти наведеним вище ризикам.

Отже, на даному етапі судового розгляду апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному ОСОБА_9 запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати йому запобіжний захід не вбачається, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею було досліджено та надано оцінку обставинам, які свідчать про те, що зазначені ризики не зменшились та продовжують існувати, а тому застосування до підозрюваного ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на даному етапі досудового розслідування, є недоцільним.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Враховуючи обсяг пред`явленої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_9 особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, у сукупності із тяжкістю можливого покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, дані про його особу, вчинення кримінальних правопорушень в період дії воєнного стану, підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, які вчиняються в період воєнного стану, наслідки такого кримінального правопорушення для суспільства, наявність ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на свободі, і, не маючи постійного джерела доходу, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, які можливо будуть давати показання в суді у разі скерування обвинувального акта до суду, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 без визначення розміру застави як альтернативного виду запобіжного заходу, є обґрунтованим. Обставин, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, на даному етапі досудового розслідування, слідчим суддею не встановлено.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-яких інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, а також обставин, які могли бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, матеріали провадження, які надійшли до апеляційного суду, не містять, та сторона захисту, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не навела.

Враховуючи вищезазначене, судом апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень положень КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , які б були підставою для скасування оскарженої ухвали та зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, цілком обґрунтованими є і посилання в клопотанні слідчого на те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які зазначені в клопотанні слідчого, спрямованих на завершення досудового розслідування.

Будь-яких зволікань з проведенням вищевказаних процесуальних дій з боку органів досудового розслідування, колегія суддів не вбачає.

Отже, висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - відсутні.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді триманні під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26.05.2023 включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4