КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2516/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002879, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 24.06.2015 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць відбування покарання 12.05.2017 умовно-достроково на 1 рік 4 місяці і 24 дні;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватими у тому, що він повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений у період воєнного стану.

За встановлених судом обставин ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, 17.10.2022 приблизно о 00 годині 20 хвилин, знаходячись по пр-ту Академіка Корольова, 12-Л, в місті Києві, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме - чоловічою сумкою, в якій знаходився мобільний телефон, вартість якого складає 2625 грн. В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини провадження та правову кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

За доводами обвинуваченого, при призначенні покарання судом не враховано обставини, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні його малолітньої дитини та двох дітей його цивільної дружини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім цього зазначає, що з 03 лютого він мобілізований до лав Збройних Сил України.

Також просить врахувати позицію потерпілого, який у своїй письмовій заяві вказав, що не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру та просить суд не позбавляти його волі.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить вирок суду змінити, із застосуванням положень статті 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробування.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.186 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.4 ст.186 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше судимий, із середньою освітою, не одружений, має на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, не працевлаштований, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, хоч і не виходить за межі, встановлені частиною 4 статті 186 КК України, проте за своїм розміром є явно несправедливим, через суворість.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до положень статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено під час розгляду в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Дану обставину суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.66 КК України, визнав такою, що пом`якшує покарання.

Крім цього, як слушно зазначає апелянт, потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_8 який у своїй заяві вказав, що обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового розслідування відшкодував завдані йому матеріальні збитки та повернув викрадений мобільний телефон (а.с.20, т.1).

Колегія суддів вважає, що дана обставина також є такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому злочині та повідомив, що на даний час проходить військово-лікарську комісію, оскільки бажає мобілізуватись до Збройних Сил України.

Колегія суддів вважає, що наведені вище обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та в сукупності з встановленими судом даними про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілого, дають суду законні підстави застосувати положення ст.69 КК України і призначити ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України.

В той же час, з урахуванням характеру, тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, законних підстав для застосування положень статті 75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку суду.

З огляду на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 призначене по ч.4 ст.186 КК України покарання, із застосуванням ст.69 КК України, до чотирьох років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4