Справа № 296/6340/23
Вирок

Іменем України

10 липня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001892 від 19.06.2023 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глезне, Любарсьокого району, Житомирської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

17.06.2023 близько 14 год 00 хв ОСОБА_4 , перебував поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що по Київському шосе в м. Житомир, де під час сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на грунті неприязних взаємовідносин, діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , пихнув останню своїм правим плечем в область її тулуба справа. В результаті вказаного поштовху, ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала лівою стороною на грунтове покриття, вдарившись при цьому лівою рукою.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки в типовому місці, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Крім цього, 17.06.2023 близько 14 год 00 хв у ОСОБА_4 , який перебував поблизу гаражного приміщення АДРЕСА_3 , під час сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на грунті неприязних взаємовідносин, виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_4 взяв в праву руку металеву палицю та кинув ії в область правої ноги ОСОБА_6 .

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 , тілесне ушкодження у вигляді забійної рани на правій стопі, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України, як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження та заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали провадження, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його дії за ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України, як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження та заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Також суд бере до уваги, що обвинувачений не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, тяжкі наслідки від його неправомірних дій не настали.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої та дані про її особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та свідчать про можливість призначення покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Також суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

При визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, відсутність тяжких наслідків від його неправомірних дій, та застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт майна не накладався.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 128 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1