ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2716/22
Провадження № 11кп/818/392/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 січня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 21 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 13 липня 2021 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 1 рік);

2) 26 вересня 2022 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;

3) 01 листопада 2022 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20 січня 2023 року засуджено ОСОБА_7 :

-за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

-за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.08.2022 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Цим же вироком ОСОБА_7 зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, покарання, відбуте ОСОБА_7 за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01 листопада 2022 року за період з 26 вересня по 20 січня 2023 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь експерта ОСОБА_8 процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 500 грн.

Ухвалено рішення щодо речових доказів та арештованого майна.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний виним в тому, що він 20 вересня 2022 року, близько 22 год. 00 хв., прийшов до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого на території господарського подвір`я №2 поблизу вул.Пушкіна в смт. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, яким користується ОСОБА_9 , де переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи умисно, шляхом підбору ключа, відчинив металеві двері, через які проник до приміщення, звідки таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, у період дії воєнного стану на території України, який введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», викрав автомобільні колеса з металевими дисками «Original Line, TDO, Monoblock, Japan» та гумою маркуванням «Platin» 195/50 RI 5, в кількості 4 шт., бувші у вжитку, вартістю 8480 грн.; полімерний шолом з вітрювальним склом, з маркуванням «ІВК HELMET №829», бувший у вжитку, вартістю 950 грн.; компресор TM «Forte», моделі FL-50, бувший у вжитку, вартістю 6456,80 грн.; набір ключів TM «Intertool», в кількості 108 од., бувший у вжитку, вартістю 2099,30 грн.; зарядний пристрій ЗУ-2, бувший у вжитку, вартістю 750 грн.; акумуляторну батарею з маркуванням «MAXION» 12N9-3B, бувшу у вжитку, вартістю 637 грн.; електричну дриль без маркування, бувшу у вжитку, визначити вартість якої не представилось за можливе; електричну болгарку TM «Makita», моделі GA5030, бувшу у вжитку, вартістю 1834 грн.; кухонні електричні ваги TM «Domotec», моделі MS-400, бувші у вжитку, вартістю 171,90 грн.; газовий балон об`ємом 5л, бувший у вжитку, вартістю 800 грн.; зварювальний апарат ТМ «Дніпро-М», моделі MMA-200D, бувший у вжитку, вартістю 1463 грн.; акумуляторний шуруповерт ТМ «ТЕМП», моделі ДА-18, бувший у вжитку, вартістю 1198,40 грн.; акумуляторну болгарку TM «Stark», моделі CAG1800, бувший у вжитку, вартістю 1840,30 грн.; електричну шліфувальну машинку TM «PROCRAFT», моделі ЕХ850Е, бувшу у вжитку, вартістю 1089,20 грн., що належать потерпілому ОСОБА_9 .

Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 27769,90 грн.

Крім того, в цей же день, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знову прийшов до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого на території господарського подвір`я АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_9 , де переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи умисно, шляхом підбору ключа, відчинив металеві двері, через які проник до приміщення, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, заволодів мотоциклом марки «KANUNI», моделі WESTERN, 2014 року випуску, з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », вартістю 24 690 грн., що належить потерпілому ОСОБА_9 , яким розпорядився на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновків суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В обґрунтування зазначає, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному та усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, за місцем проживання характеризується задовільно, а також те, що він має неповнолітню доньку, викрадене майно повернуто потерпілому та претензій він не має, і на думку апелянта, наведене свідчить про можливість призначити обвинуваченому остаточне покарання у мінімальному розмірі у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала необґрунтованою апеляційну скаргу захисника та просила залишити її без задоволення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції з урахуванням вимог та обставин, передбачених статтями 50, 65-67 КК України, правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини та наслідки їх вчинення, данні про особу винного, який раніше неодноразово судимий, реально відбував покарання у виді позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд цілком правильно, відповідно до вимог ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визнав щире каяття останнього.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_7 правильно застосовано вимоги та правова формула, передбачені ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, а також принцип складання покарань за сукупністю злочинів, що також відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності покарання за кожен злочин. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно призначено в мінімальних межах санкцій статей закону України про кримінальну відповідальність. Крім цього, з урахуванням санкцій відповідних статей закону України про кримінальну відповідальність, за якими призначено покарання ОСОБА_7 , та правовий зміст вимог ст.70 КК України, апеляційні вимоги є взагалі безпідставними.

Апеляційна скарга захисника не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків щодо правильності призначеного ОСОБА_7 покарання та справедливості обраного йому заходу примусу.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3