ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1317/23 Справа № 181/643/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в режимі відеоконференції :

підозрюваної ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 07 липня 2023 року включно.

Визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 214 720 грн. 00 коп., у разі її внесення покладено на підозрювану процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з смт. Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривало позбавлення волі. Слідчим суддею визнано доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, переховування або спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім альтернативної застави у встановленому розмірі, яка, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Зазначає, що слідчим суддею враховано ризики, не зазначені у клопотанні слідчого, встановлено завідомо непомірний розмір застави та не враховано матеріальний стан підозрюваної, яка офіційно не працевлаштована. Вказує на порушення права на захист, оскільки розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу був проведений за відсутності захисника за призначенням - ОСОБА_9 , через що підозрювана була позбавлена можливості скористатися професійною правовою допомогою.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрювана раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, що нівелює заявлені ризики.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваної менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя суду першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження, даний факт підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу на етапі досудового розслідування, що не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі, доводи якої зводяться до відсутності або недостатньої вагомості ризиків, встановлених щодо підозрюваної.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останньої існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що може спонукати останню до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що ОСОБА_7 є уродженкою м. Красноармійськ Донецької області, офіційно зареєстровна АДРЕСА_2 , тобто на території найближеної до проведення активних бойових дій, через що ризик переховування останньої на тимчасово окупованих територіях та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваної від суду, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Про вагомість ризику продовження злочинної діяльності свідчить те, що ОСОБА_7 на даний час небезпідставно підозрюється у вчиненні злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, при цьому під час обшуку за місцем проживання останньої виявлено та вилучено: сліп-пакети з кристалічною речовиною, сліп-пакети порожні у кількості 100 шт., електронні ваги, 13 шприців ємкістю 5 см, грошові кошти, що дає ґрунтовно припускати, що вказаний інвентар використовувався чи міг бути в подальшому використаний підозрюваною при збуті наркотичних засобів, а отже беручи до уваги, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована, легального джерела доходу не має, ризик продовження нею злочинної діяльності з метою одержання доходу є обґрунтованим.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, зокрема шляхом застосування до неї домашнього арешту, як про це просить апелянт, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, та дані про особу підозрюваної, яка не працевлаштована, легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цієї підозрюваної ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про її особу, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання її під вартою.

Посилання апелянта на вихід слідчого судді за межі клопотання слідчого з огляду на встановлення ним ризиків, посилання на які останнє не містить, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки встановлені судом ризики, передбачені ст. 177 КПК, з числа зазначених у клопотанні слідчого, є достатніми для обгрунтування прийнятого рішення.

Доводи апелянта щодо надмірного розміру альтернативної застави, визначеного підозрюваній, колегія суддів оцінює критично, оскільки він не виходить за межі, встановлені законом, а також ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину у сфері незаконного обігу наркотиків, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження застава у меншому розмірі буде здатна забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Доводи захисника щодо порушення права підозрюваної на захист зважаючи на розгляд клопотання слідчого за відсутності захисника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки участь захисника у даному провадженні не є обов`язковою згідно із положеннями ст. 52 КПК України, при цьому згідно із журналом судового засідання від 11.05.2023 р. ОСОБА_7 на участі захисника не наполягала та на запитання слідчого судді щодо необхідності його явки вказала, що свої права буде захищати сама (а.с. 41).

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони стосуються не нових істотних для справи відомостей, які не були враховані судом першої інстанції, а переоцінки тих обставин, що були відомі слідчому судді, зокрема даних про особу підозрюваної, які, на думку колегії суддів, дістали належну оцінку.

З огляду на викладене, а також зважаючи на межі апеляційного розгляду, визначені ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне за наслідками апеляційного провадження апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4