Справа № 367/8048/21
Провадження по справі № 1-кп/367/525/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000848 від 17.08.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ворзель Київської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24 листопада 2020 року був засуджений Ірпінським міським судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт. На виконання ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України 16 січня 2021 року засудженого ОСОБА_4 взято на облік Бучанським районним відділом № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області. 09 березня 2021 року провідним інспектором Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 роз`яснено ОСОБА_4 під розпис порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також йому роз`яснено правові наслідки ухилення засудженим від відбування покарання, а саме про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт згідно з ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, передбачену ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України. Вручено під розпис направлення на відбування покарання до КП «Бучасервіс», згідно з яким ОСОБА_4 повинен 11 березня 2021 року приступити до відпрацювання громадських робіт. Однак із направленням ОСОБА_4 до КП «Бучасервіс» 11.03.2021 року не з`явився і до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив. У подальшому, 20 липня 2021 року ОСОБА_4 під розпис, повторно попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, передбачену ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, оскільки не з`явився на відпрацювання громадських робіт з 11.03.2021 року. Цього ж дня ОСОБА_4 повторно вручено під розпис направлення на відбування покарання до КП «Бучасервіс», згідно з яким ОСОБА_4 повинен 21 липня 2021 року приступити до відпрацювання громадських робіт. Крім цього, ОСОБА_4 21.07.2021 року ознайомлено з графіком виходу на роботу як особи, засудженої до громадських робіт в якому відображено час, день та вид робіт, які необхідно виконувати. Водночас, ОСОБА_4 будучи особою, засудженою до кримінального покарання у виді громадських робіт, а також ознайомленим з порядком, умовами та обов`язками відбування громадських робіт, правовими наслідками за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, маючи намір на ухилення від відбування громадських робіт, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судому покарання, всупереч встановленому графіку виходу на роботу для відбування громадських робіт 21.07.2021 року, 22.07.2021 року, 27.07.2021 року, 28.07.2021 року, 29.07.2021 року та 30.07.2021 року до КП «Бучасервіс» не прибув та до виконання передбачених вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24 листопада 2020 року громадських робіт не приступив, про поважність причин невиходу на роботи не повідомив. Крім того, ОСОБА_4 всупереч встановленому графіку виходу на роботу для відбування громадських робіт не прибув без поважних причин також 02.08.2021 року, 03.08.2021 року, 04.08.2021 року, 05.08.2021 року, 06.08.2021 року, 09.08.2021 року, 10.08.2021 року, 11.08.2021 року, 12.08.2021 року, 13.08.2021 року, 16.08.2021 року, 17.08.2021 року, 18.08.2021 року, 19.08.2021 року, 20.08.2021 року, 25.08.2021 року, 26.08.2021 року, 27.08.2021 року, 28.08.2021 року, 30.08.2021 року та 31.08.2021 року до КП «Бучасервіс» не прибув та до виконання передбачених вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24 листопада 2020 року громадських робіт не приступив, про поважність причин невиходу на роботу не повідомив. Згідно довідки Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області невідбута частина покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 становить 132 години. Тобто, ОСОБА_4 незважаючи на письмове попередження, без поважних причин, ухилився від виконання призначених вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24.11.2020 року громадських робіт не вийшовши більше двох разів протягом місяця на роботи до їх відбування.

Вищевказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, офіційно не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до проступків, дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення викладене в даному вироку суду обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 1 рік 6 місяців, вказаний вирок слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого судом не застосувався.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 1 рік 6 місяців - виконувати самостійно.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1