08.06.2023 Справа № 756/5882/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/5882/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000138 від 22.01.2023 за підозрою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має базову вищу освіту, працюючого вчителем математики ТОВ «ЗНЗ Фокус освіти», неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

10.05.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 цього Кодексу та закриття кримінального провадження. Відповідно до вимог ст. 287 КПК України до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності прокурор додав письмову згоду підозрюваного ОСОБА_3 на таке звільнення.

Кримінальне провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України підсудне Оболонському районному суду міста Києва. Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 287 цього Кодексу, вимоги ст. 286 КПК України прокурор виконав, тому відсутні підстави для його повернення прокурору.

21.01.2023 близько 22-ої години ОСОБА_3 за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 61, керуючи автомобілем марки «AUDI» моделі «А4» (д.н.з. НОМЕР_1 ), в салоні якого знаходився пасажир ОСОБА_5 , рухаючись у крайній лівій смузі для руху транспортних засобів проїзної частини просп. Степана Бандери з боку просп. Оболонського в напрямку вул. Олени Теліги в місті Києві зі швидкістю 80 км/год, всупереч вимогам пунктів 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), не дотримався безпечної дистанції для руху транспортних засобів та допустив зіткнення передньою частиною транспортного засобу під його керуванням із задньою частиною автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_6 , котрий, перестроївшись у ліву смугу для руху транспортних засобів, рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «AUDI» моделі «А4» (д.н.з. НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_3 , - ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху:

- 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- 13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вказані допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Такі дії підозрюваного ОСОБА_3 сторона обвинувачення кваліфікувала за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто «порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження».

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, перешкод для цього не вбачав, оскільки встановлено правові підстави для закриття кримінального провадження відповідно до статей 44, 46 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин та на те, що останній примирився з потерпілим та відшкодував останньому завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив суду про те, що він не заперечує проти звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу. На підтвердження своєї позиції, потерпілий запевнив суд, що вони з підозрюваним ОСОБА_3 примирилися, жодних претензій до підозрюваного він не має.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. При цьому відмітив, що він ознайомлений з клопотанням, суть підозри за ч. 1 ст. 286 КК України йому зрозуміла, в дійсності свою винуватість у вчиненому визнає в повному обсязі, не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, викладених у клопотанні, та надав суду письмову згоду на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання сторони обвинувачення, пояснення учасників судового провадження щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, дослідивши клопотання, а також матеріали, долучені прокурором до кримінального провадження, в тому числі й відомості, що стосуються особи обвинуваченого, а також докази на підтвердження процесуальних витрат та такі, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 285 цього Кодексу передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_3 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що підозрюваний ОСОБА_3 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2023 №000641, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»), свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_3 на момент проведення огляду 22.01.2023 о 02:15 не перебував у будь-якому стані сп`яніння.

Зважив суд й на те, що ОСОБА_3 несудимий, за даними наявної документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, а також під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, а також на те, що потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що вони з підозрюваним ОСОБА_3 дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу на нього здійснено не було, жодних претензій до підозрюваного як матеріального так і морального характеру він не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження №0000138 від 22.01.2023.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2023 за №756/987/23 (провадження №1-кс/756/290/23) на транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI» моделі «А4» (д.н.з. НОМЕР_1 ), який на праві власності належить ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в частині заборони користування та розпорядження вказаним майном, - скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Водночас, приймаючи рішення щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. При цьому, пунктом 3 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є закриттям кримінального провадження за нереабілітуючою підставою, тобто свідчить про те, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа, а тому питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 44, 46 КК України, статтями 100, 124, 126, 284-288, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 цього Кодексу задовольнити.

На підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000138 від 22.01.2023 за підозрою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2023 за №756/987/23, на транспортний засіб - автомобіль марки AUDI» моделі «А4» (д.н.з. НОМЕР_1 ), який на праві власності належить ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Речовий доказ: - транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI» моделі «А4» (д.н.з. НОМЕР_1 ), вилучений під час огляду місця події від 22.01.2023, який відповідно до постанови слідчого від 23.01.2023 зберігається на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів (м. Київ, вул. Пухівська, 3), - після набрання вироком законної сили повернути/залишити власнику/законному володільцю за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження):

- 2 672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн 00 коп (від 14.03.2023 № 042-305-2023);

- 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн 24 коп (від 20.03.2023 № СЕ-19/111-23/9386-ІТ);

- 1 887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн 80 коп (від 06.03.2023 №СЕ-19/111-23/5477-ІТ).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1