Справа № 489/4335/23
Провадження № 1-кп/489/865/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

21 серпня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000859 від 13.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.07.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Військовозобов`язаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є придатним до військової служби відповідно до рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.07.2023, на підставі наказу Міністра оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України» від 14.08.2008 № 402.

ОСОБА_3 06.07.2023 під особистий підпис вручена повістка та мобілізаційне розпорядження про день і час, а саме: 07.07.2023 о 09:00 год. явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення до військової частини НОМЕР_1 , з метою проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022.

Всупереч вимогам статті 65 Конституції України, частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовозобов`язаний не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожен громадянин України, маючи намір ухилитися від мобілізації, будучи придатним за станом здоров`я та не маючи правових підстав для відстрочки від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про призов, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, свідомо ухилився від виконання свого конституційного обов`язку, а саме: 06.07.2023 написав заяву про відмову від проходження військової служби за мобілізацією та не з`явився для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно 06.07.2023 написав заяву про відмову від проходження військової служби за мобілізацією та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, при цьому будучи попередженим про відповідальність за ухилення від призову на військову службу. Зазначив, що проходив медичний огляд, за наслідками якої було встановлено його придатність до військової служби у воєнний час. Пояснив, що причиною відмови від призову на військову службу став страх. Зазначив, що розкаюється у вчиненому, засудив свої дії, попросив вибачення та обіцяв не повторювати подібних діянь в майбутньому.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими, дослідженими у судовому засіданні, доказами в їх сукупності.

Згідно з довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5338 від 06.07.2023 та карткою медичного огляду від 06.07.2023, ОСОБА_3 за результатами проведеного медичного огляду є придатним до військової служби.

З журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 06.07.2023 ОСОБА_3 вручено під особистий підпис мобілізаційне розпорядження.

Відповідно до журналу обліку, вручення повісток ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.07.2023 ОСОБА_3 вручено під особистий підпис повістку.

Відповідно до розписки, 06.07.2023 ОСОБА_3 одержав повістку про необхідність явки 07.07.2023 о 09.00 год.

Згідно з аркушем попередження про відповідальність у разі ухилення від призову на військову службу, 06.07.2023 ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 336, 337 КК України за ухилення від призову на військову службу та навчальних (спеціальних) зборів.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 06.07.2023, останній відмовився від мобілізації.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на лікуванні у лікарів психіатра та нарколога не перебував, раніше судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вказане в обвинувальному акті щире каяття, яке полягає у тому, що останній повністю визнав свою вину, засудив свої дії, висловив щирий жаль з приводу вчиненого та обіцяв не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше судимий, його щирого каяття, ставлення до вчиненого, наявності обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, визначеному санкцію ст. 336 КК України, зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказані вид та міра покарання є необхідними й достатніми для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання з урахуванням вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.07.2023, до ухвалення якого останній вчинив інкриміноване за даним вироком кримінальне правопорушення, призначивши останньому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вказаним вироком більш суворим за даним вироком та звільнити його від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, головним чином враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та засудив свої дії, попросив вибачення, не має негативної характеристики, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також той факт, що в Україні введений воєнний стан, що покладає на жителів держави додаткові обмеження, тому зазначені обставини, які зменшують суспільну небезпечність обвинуваченого, вказують на можливість встановлення дворічного іспитового строку для його виправлення.

Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. Витрати на залучення експертів відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, обвинувачений не затримувався та відносно нього запобіжний захід не застосовувався. Оскільки суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тому відсутні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком та вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.07.2023 у справі №489/3394/23, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 21 серпня 2023 року.

Речові докази: аркуш попередження про відповідальність у разі ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; заяву ОСОБА_3 про відмову від мобілізації; розписку про отримання ОСОБА_3 повістки; довідку ВЛК №5338; світлокопію журналу обліку, вручення повісток ІНФОРМАЦІЯ_2 ; світлокопію журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_2 №738 - залишити в матеріалах судового провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набранням вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1