Справа № 462/7864/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/449/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 13 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 13 вересня 2022 року кримінальне провадження № 00001375 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що враховуючи, що строк досудового розслідування закінчувався 05 грудня 2019 року, стороні захисту було відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними 04 грудня 2019 року, саме в цей день сторона захисту ознайомилася з матеріалами справи, днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 06 грудня 2019 року. Однак, супровідний був підготовлений лише 10 грудня 2019 року, а справа надійшла до суду 16 грудня 2019 року, що свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задовольнити клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні №0001375, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального »порушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України у закритті кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала суду про задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідає фактичним обставинам, винесена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню.

Звертає увагу на те, що з 04 грудня 2019 року жодної слідчої дії у кримінальному провадженні не проводилось, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту і на який, як на доказ посилався суд першої інстанції при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, а тому фактичне відправлення обвинувального акту поштою в Залізничний районний суд м. Львова 10 грудня 2019 року жодним чином не порушувало права ОСОБА_7 .

Крім цього, на думку сторони обвинувачення суд першої інстанції закриваючи кримінальне провадження формально трактував норми закону та не врахував вказаний факт при прийнятті рішення.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано факт того, що стороною захисту подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування не на стадії підготовчого судового засідання, а на стадії судового розгляду та прийнято рішення про закриття з порушенням встановленої кримінально процесуальним законодавством процедури.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України суддя зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями п.5 ч.1 ст. З КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п.4 ч.3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно вимог ч.1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як встановлено колегією суддів, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 було повідомлено 05.10.2019.

04.12.2019 в порядку ст. 290 КПК України сторону захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів, та 04.12.2019 року сторона захисту ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, що і підтвердив в судовому засіданні прокурор.

04.12.2019 року слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Згідно супровідного листа за підписом прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_10 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 369 КК України 10.12.219 року був скерований до Залізничного районного суду міста Львова (штамп на конверті 10.12.2019 року) та отриманий судом 16.12.2019 року, згідно штампу на вказаному супровідному листі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2020 року обвинувальний акт повернуто прокурору. Повторно обвинувальний акт надійшов до суду 10.03.2020 року (підозра 05.10.2019 року, інші процесуальні рішення слідчим не приймалися, долучений аналогічний реєстр ).

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, що відноситься до нетяжких злочинів (на момент вчинення злочину середньої тяжкості).

Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В інтерпретації ж до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Судова практика застосування приписів пункту 10 частини 1 статті 284 КПК є усталеною у діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду ( ухвала Вищого антикорупційного суду від 24 вересня 2020 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 991/6516/20).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що строк досудового розслідування закінчувався 05.12.2019 року, стороні захисту було відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними 04.12.2019 року, саме в цей день сторона захисту ознайомилася з матеріалами справи, днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 06.12.2019 року, проте супровідний був підготовлений лише 10.12.2019 року, а справа надійшла до суду 16.12.2019 року, що свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України.

Щодо доводів прокурора у судовому засіданні про те, що закриття кримінального провадження судом з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК, можливе лише у підготовчому провадженні, то суд вважає таке безпідставним, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті). Така позиція викладена у Постанові ВС України від 26.05.2020 року № 556/1381/18.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі прокурора не наведено доводів, які б свідчили про те, що в цьому провадженні допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення.

За наведених обставин, апеляційний суд визнає подану прокурором апеляційну скаргу необґрунтованою та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу з доповненнями прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 13 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4