Справа №932/5529/23
Номер провадження №1-кс/932/2388/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002274 від 09.06.2023 за ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 року до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання (подано до відправлення 09.06.2023) відповідно до якого слідчий просить накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, користування та розпорядження, на велосипед «Pride» власник якого є ОСОБА_5 .

В обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено, що автомобіль є основним об`єктом кримінального правопорушення, що зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, тобто містять ознаками речового доказу, що передбачені ст. 98 КПК України, а саме: пошкодження заднього колеса та рами.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом із клопотанням надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані додатки до клопотання, вважаю за необхідне клопотання задовольнити за наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 08.06.2023 о 23:00 водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta» р.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку праворуч від транспортного засобу та почав змінювати напрямок свого руху ліворуч.

Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що слідчий в клопотанні не доведено існування обставин викладених у ч.11 ст.170 КПК України, з огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення поданого клопотання

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У клопотання слідчого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1