КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.02.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_7 у виді домашнього арешту в період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строків досудового розслідування до 29.03.2023 включно.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, зокрема з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , службовими особами СТОВ «Південьагропереробка» та ТОВ

_____________________________________________________________________________________

Справа № 757/5461/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_15

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1809/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

«ОНИСС»; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді в межах строків досудового розслідування, до 29.03.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що зміст клопотання слідчого та процесуальний порядок його подачі не відповідав нормам КПК України, а долучені до клопотання докази не свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу.

09.03.2023 від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги з аналогічними вимогами, в яких захисник посилався на те, що слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони захисту про грубе порушення правил підсудності у кримінальному провадженні, передбачених ст. 33-1 КПК України, та підслідності, передбачених ст. 216 КПК України.

Зокрема, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 є депутатом Одеської обласної ради VIII скликання, тобто входить до переліку осіб, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України, вчиненого шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Таким чином, на думку апелянта, досудове розслідування даного кримінального провадження підслідне виключно Національному антикорупційному бюро України, а судовий контроль, у відповідності до ст. 33-1 КПК України, вправі здійснювати виключно Вищий антикорупційний суд.

Апелянт також звертав увагу на те, що Національним антикорупційним бюро України розслідується аналогічне за предметом кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000202 від 05.08.2022.

Слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_7 визнано викривачем у вчиненні корупційного правопорушення в рамках кримінального провадження № 0000393 від 12.12.2022, про що 09.01.2023 слідчим повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції. Даний факти підтверджується листом Одеської обласної прокуратури від 07.02.2023 №09/2/1-260 вих.-23 та відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, органом досудового розслідування не вчинено дій по захисту ОСОБА_7 від протиправних посягань, а навпаки повідомлено її про підозру та подано клопотання про застосування запобіжного заходу, чим фактично порушено вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 53, п. 12 ч. 2 ст. 533 ЗУ «Про запобігання корупції» та ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Захисник вказував на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, зокрема додані до клопотання слідчого матеріали не містять доказів того, що виконуючи свої обов`язки на підставі розпоряджень керівника, за відповідними резолюціями і підписами, підозрювана знала про невідповідність вартості товару, діяла в змові з ОСОБА_16 , який без її згоди добився покладення на неї відповідних обов`язків керівником ООВА, а також про те, що вона своїми діями порушила будь-який нормативний акт.

Підозра фактично ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення і показаннях осіб, які за обставинами викладеними у повідомленні про підозру, є організаторами злочину, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , та які, на переконання захисника, вчиняли кримінальне правопорушення до того, як ОСОБА_7 проти свого бажання набула певних повноважень. Фактично остання вчиняла передбачені своїми новими повноваженнями дії, з огляду на надані розпорядження голови ООВА ОСОБА_17 .

Показання організаторів кримінального правопорушення повністю спростовуються показаннями ОСОБА_10 , який вказував на те, що усі дії вчиняв за вказівкою заступника ООВА ОСОБА_11 , який на той час керував відповідним напрямком та надавав йому усні вказівки, зокрема щодо закупівлі тушкованої свинини саме у ТОВ «Продоптом».

Також не підтвердив участь ОСОБА_7 у вчиненні злочину свідок ОСОБА_13 .

Висновок комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи від 02.09.2022 № 636 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не були належно уповноваженими суб`єктами на проведення даної експертизи, останні не є експертами державних спеціалізованих установ, їх територіальних філій або експертних установ комунальної власності, а тому не відносяться до суб`єктів, визначених ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу».

До інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчих суддів застосовано запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання.

Органом досудового розслідування також не надано доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апелянт звертав увагу на те, що майже всі докази у даному кримінальному провадженні отримані стороною обвинувачення, зокрема допитані свідки, проведені експертизи. Наявність інших свідків або доказів не випливає із об`єктивних обставин зазначених у повідомленні про підозру, як і проведення будь-яких експертиз.

На початку досудового розслідування, будучи обізнаною про наявність даного кримінального провадження, ОСОБА_7 не переховувалася від органу досудового розслідування, не впливала на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не намагалася знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для провадження, не вчиняла інших кримінальних правопорушень, а доказів іншого органом досудового розслідування не надано.

Слідчий суддя, всупереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

На думку захисника, прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистої поруки чи особистого зобов`язання.

Слідчим суддею не враховано відсутність судимостей у ОСОБА_7 , міцність її соціальних зв`язків, зокрема проживання останньої в м. Одеса і області, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, за відсутності чоловіка, а також те, що вона позитивно характеризується, на обліку у наркологічному та психоневрологічних диспансерах не перебуває, відсутність у неї нерухомого майна у інших місцевостях та великих грошових вкладів.

Апелянт вважав, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде пропорційним, помірним, та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваної.

Покладаючи на підозрювану обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України, слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_7 є матір`ю двох неповнолітніх дітей, які у зв`язку з агресією рф проти України виїхали та навчаються за кордоном, а тому неможливість останньої виїхати за кордон до двох неповнолітніх дітей, порушить їх права на побачення з матір`ю, що не охоплюється цілями досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, апелянт звертав увагу на те, що обов`язок не відлучатися з м. Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, з урахуванням необхідності ОСОБА_7 виконувати свої посадові обов`язки, які передбачають відрядження у м. Київ, вступить у суперечність з можливістю останньої займати посаду керівника Департаменту ООВА та зумовить зменшення основного джерела доходів останньої, що негативно вплине її на неповнолітніх утриманців.

У судове засідання по розгляду апеляційної скарги підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 повторно не прибули.

05.04.2023 від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому він зазначив, що строк дії оскаржуваної ухвали сплинув 29.03.2023 та просив проводити судове засідання без його участі.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який вважав за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності підозрюваної та її захисника, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності підозрюваної та її захисника, які повторно не прибули в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що оскаржувана ухвала втратила свою актуальність та відносно підозрюваної на даний час застосовано інший запобіжний захід, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 25.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 25.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000435 про те, що службові особи Одеської обласної військової адміністрації у період часу з 01.03.2022 по 21.05.2022, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб розтратили державні кошти в особливо великих розмірах шляхом укладення трьохсторонніх угод про придбання товарів з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", Постанови КМУ № 169 від 28.02.2022 "Про деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану", сплати авансових платежів за вказаними угодами, однак без отримання товарів та послуг, які є предметом зазначених закупівель.

02.02.2023 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненій за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України.

10.02.2023 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.02.2023 задоволено клопотання слідчого, та застосовано запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_7 у виді домашнього арешту в період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строків досудового розслідування до 29.03.2023 включно, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та обґрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховання або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ступінь суспільної небезпеки та його наслідки, суворість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватості, конкретні обставини інкримінованих їй дій та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов вірного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, на час постановлення оскаржуваної ухвали такий запобіжний захід був пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, та не убачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, оскільки, на переконання колегії суддів, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання саме такий запобіжний захід був достатнім стримуючим засобом, та здатен був забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про недоведеність викладених у підозрі фактичних обставин інкримінованих дій, посилання на показання свідка ОСОБА_10 , якими, на переконання захисника, спростовуються показання інших допитаних у справі осіб, доводи про неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, зокрема висновку комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи від 02.09.2022 № 636, а також доводи про порушення правил підслідності під час здійснення досудового розслідування, на даній стадії досудового розслідування є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та дані про особу підозрюваної.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 не переховувалася від органу досудового розслідування, раніше не судима, має постійне місце проживання та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 , у випадку відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги з доповненнями.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3