Справа № 451/876/23
Провадження № 1-кп/451/84/23
ВИРОК

іменем України

21 вересня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000298 від 20.03.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Криве, Радехівського району, Львівської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, пенсіонер, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

потерпілої ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 18 березня 2023 року, близько 20 годин 00 хвилин, не маючи права керування трактором, оскільки йому у встановленому законом порядку посвідчення водія та посвідчення тракториста-машиніста не видавались, керуючи в умовах темної пори доби трактором «Shifeng TP-244-4WD» серійний номер НОМЕР_1 з гужовою підводою, у якому була несправна система зовнішнього освітлення, рухаючись полем поблизу села Криве, Червоноградського району Львівської області, проявив неуважність та неналежно оцінив дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на лежачого на землі пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла з ушкодженням органів грудної та черевної порожнин, що призвела до гострої крововтрати, та проявилась у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; множинних переломів ребер та перелому грудини з ушкодженням легень та пристінкової плеври, накопиченням крові у плевральних порожнинах; ушкоджень печінки, селезінки, брижі кишківника, правої нирки з накопиченням крові у черевній порожнині, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Тим самим ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 1.3., 1.5., 1.10., 12.3., 31.4., підпункти «б», «д» пункту 2.3., підпункт «а» пункту 19.1., підпункт «а» пункту 31.4.3. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що він дійсно 18 березня 2023 року, близько 20 годин 00 хвилин проявив неуважність та неналежно оцінив дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на лежачого на землі зятя - ОСОБА_6 . Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеними факт порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив з необережності кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Також, суд враховує думку потерпілої, яка немає до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального чи морального характеру та просить обрати йому найм`якшу міру покарання.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність встановлених судом обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, яке обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вперше, особу обвинуваченого та його посткримінальну поведінку (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення ним негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1, 3 статті 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує доводи прокурора, який просить застосувати до обвинуваченого додаткове покарання.

При цьому, судом враховано позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 квітня 2023 року у справі № 702/301/20 (Провадження № 51-944км 23), відповідно до якої згідно з чинними положеннями ст. 55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК України передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити цій особі таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений отримував раніше посвідчення на право керування транспортними засобами взагалі або щодо транспортних засобів певної категорії зокрема.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1, 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- трактор «Shifeng TP-244-4WD» серійний номер НОМЕР_1 з гужовою підводою, що перебуває на території ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області- повернути ОСОБА_3 ;

- одяг ОСОБА_6 , а саме: штани бавовняні з камуфляжним візерунком, безрукавку синтетичну з камуфляжним візерунком, куртку бавовняну з камуфляжним візерунком, що поміщені в камеру схову Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 20 074 (двадцять тисяч сімдесят чотири) грн 72 коп.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 05.06.2023 у виді особистого зобов`язання - залишити до набрання вироком законної сили.

Скасувати застосовані відповідно до ухвал слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22.03.2023 (справа №459/950/23) заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (трактора «Shifeng TP-244-4WD» серійний номер НОМЕР_1 з гужовою підводою та одягу ОСОБА_6 ).

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1