ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2023 року про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання,

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання в повному обсязі.

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що станом на 15 травня 2023 року він відбув більше половини строку призначеного йому покарання та до закінчення строку покарання залишилось 2 роки 9 місяців та 26 днів.

Вказує на те, що висновки суду про несумлінну його поведінку протягом строку відбування покарання та що своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, є надуманими.

КП №11-кп/822/240/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7

Категорія: в порядку виконання Доповідач: ОСОБА_1 .

Зауважує, що він дотримується вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку, дисципліни, виконує вказівки та розпорядження адміністрації, має 2 заохочення, мав два стягнення, які погашені, навчався в навчальному центрі, де здобув професію, з іншими засудженими підтримує товариські зв`язки.

Посилається на те, що відповідально ставиться до покладених на нього трудових обов`язків, жодних зауважень чи нарікань з боку адміністрації колонії щодо поведінки чи дотримання режиму колонії особова справа не містить.

Вказує, що розкаюється у вчиненому злочині, цивільний позов був погашений.

Вважає висновки суду помилковими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах особової справи.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою такого рішення є достовірність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року, оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив, як на самого засудженого, так і на інших осіб, суд повинен приділяти особливу увагу позиції представників органу, який відає виконанням покарання, позиції спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його попередні судимості, поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не лише час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Як вбачається, із матеріалів справи, 15 травня 2019 року ОСОБА_6

засуджений вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч. 2 ст. 286, ч.ч. 1, 3 ст. 135 ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Початок терміну покарання відраховано з 11 березня 2019 року листопада 2020 року, у зв`язку з чим кінець строку відбування покарання є 11 березня 2026 року.

З матеріалів особової справи та матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 з 11 березня 2019 року перебував в місцях позбавлення волі та на даний час відбуває покарання у державній установі «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» з 30 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати ви-ну за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування по-карання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Разом з тим, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що він своєю сумлінної поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення з огляду на наступне.

Постановою про накладення дисциплінарного стягнення від 28 січня 2020 року (ст. 49 о.с.) засудженому ОСОБА_6 оголошено догану, у зв`язку тим, що останній порушив встановлений розпорядок дня, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 107 КВК України. Пояснення надавати відмовився.

Рішенням комісії державної установи «Сокирянської виправної колонії № 67» щодо притягнення засуджених до дисциплінарної відповідальності та визначення виду стягнення (ст. 55 о.с.) ОСОБА_6 був притягнутий до дисципілнарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Згідно довідки (ст. 57 о.с.) ОСОБА_6 станом на 08 січня 2020 року на шлях виправлення не став.

Постановою про заохочення від 15 січня 2021 року (ст. 63 о.с.) ОСОБА_6 оголошено «Подяку».

Згідно довідки (ст. 71 о.с.) засуджений ОСОБА_6 станом на 14 січня 2021 року дотримується вимог режиму.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_6 (ст. 72 о.с.) не залучався до будь-яких оплачуваних робіт по прибуттю до установи. В жовтні 2019 року працював на вантажно-розвантажувальній дільниці в якості різноробочого. У період з листопада по грудень 2019 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З січня 2020 року і по теперішній час працевлаштований різноробочим майстерні установи (з просіву борошна вапнякового). Встановлену норму виробітку виконує не завжди.

Під час відбування покарання в установі в одному випадку за порушення порядку і умов відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності (у тому числі за виготовлення та зберігання забороненої речовини). Стягнення погашені у встановленому законом порядку. З метою стимулювання правослухняної поведінки в одному випадку заохочувався.

По відношенню до персоналу установи тактовний, намагається виконувати їх законні вимоги.

Роботи із самообслуговування та із благоустрою установи виконання покарань виконує тільки під контролем.

Не виявляє бажання приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу.

Виконавчих листів стосовно відшкодування матеріальних збитків завданих злочином до установи не надходило.

Постановою про накладення дисциплінарного стягнення від 31 грудня 2021 року (ст. 78 о.с.) засудженому ОСОБА_6 оголешно догану у звязку з тим, що останній під час зйому з роботи з першої зміни (з виробничої зони) було виявлено та вилучено 1 (одну) поліетиленову пляшку ємністю 1 літр прозорої рідини з характерним запахом спиртного (брага).

Рішенням комісії державної установи «Сокирянської виправної колонії № 67» щодо притягнення засуджених до дисциплінарної відповідальності та визначення виду стягнення (ст. 82 о.с.) ОСОБА_6 був притягнутий до дисципілнарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Згідно довідки (ст. 83 о.с.) ОСОБА_6 станом на 10 січня 2022 року на шлях виправлення не став.

Постановою про заохочення від 12 липня 2022 року (ст. 85 о.с.) ОСОБА_6 оголошено «Подяку».

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_6 (ст. 93 о.с.) по прибуттю до установи до будь-яких оплачуваних робіт не залучався. В жовтні 2019 року працював на вантажно-розвантажувальній дільниці в якості різноробочого. У період з листопада по грудень 2019 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З січня 2020 року і по теперішній час працевлаштований різноробочим майстерні установи (з просіву борошна вапнякового). Поставлені виробничі завдання намагається виконувати.

Під час відбування покарання в установі в двох випадках за порушення порядку і умов відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності (у тому числі за виготовлення та зберігання забороненої речовини). Стягнення погашені у встановленому законом порядку. З метою стимулювання правослухняної поведінки у двох випадках заохочувався.

По відношенню до персоналу установи тактовний, намагається виконувати їх законні вимоги.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача. Навчався в навчальному центрі при установі де здобув професію «Машиніста каменерізальної машини».

Участі в будь-яких програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Відповідно до витягу з протоколу № 19/2022 року засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України) від 15 вересня 2022 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення (ст. 97 о.с.).

Згідно характеристики з місць позбавлення волі від 08 травня 2023 року засуджений ОСОБА_6 не досяг необхідного ступеню виправлення і тому застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст. 82 КК України, не заслуговує (а.с. 11).

Проаналізувавши дані про поведінку ОСОБА_6 за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують його особу в цілому, колегія суддів вважає, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не була сумлінною та стабільною, у зв`язку з чим не можна дійти висновку, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосовано заміна невідбутої частини покарання більш м`якою.

Відбуття певної частини призначеного покарання, наявність незначної кількості заохочень, яка не переважає кількість стягнень у засудженого ОСОБА_6 самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для задоволення його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`якою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 працевлаштований на виробництві установи, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує під контролем передбачені законом вимоги персоналу установи не є достатньою підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки враховуються дані про поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту ОСОБА_6 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що як засудженим, так і адміністрацією Сокирянської виправної колонії не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_6 зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків, за весь період відбування покарання, засвідчив успішність процесу виправлення, у зв`язку з чим звернення останнього з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України є передчасним.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`якою, оскільки ОСОБА_6 за час відбуття покарання не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2023 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3