Провадження № 1-кс/127/6483/23
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

слідчого: ОСОБА_3 ,

власника майна: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 16.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000463 від 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_7 про те що, особа на ім`я ОСОБА_8 , за попередньою змовою із іншими особами, з корисливих мотивів, здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України на території Вінницької області.

На виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду, 07.06.2023 було проведено обшук в автомобілі марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів, які були здобуті у ході незаконного переправлення осіб через державний кордон України, записників, електронних носіїв, флеш накопичувачів, системних дисків ПК, ноутбуків, планшетів, мобільних терміналів та сім карток мобільних операторів, а також предметів заборонених у вільному обігу та інших матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази.

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: автомобіль AUDI A-4 р.н. НОМЕР_1 та флеш-накопичувач ємністю 8 Gb.

Вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, за викладених у ньому обставин, просив клопотання задовольнити.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо накладення арешту на автомобіль, проте не заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на флеш-накопичувач.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000596, заслухавши думку слідчого, пояснення власника вилученого майна, дійшов висновку наявність підстав для часткового задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000463 від 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_7 про те що, особа на ім`я ОСОБА_8 , за попередньою змовою із іншими особами, з корисливих мотивів, здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України на території Вінницької області.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2023 по справі №127/13164/23 надано дозвіл старшому слідчому в ОВС СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_3 та слідчим, які діють у складі групи слідчих у кримінальному провадженні №0000596 від 16.11.2022, на проведення обшуку в автомобілі марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів, які були здобуті у ході незаконного переправлення осіб через державний кордон України, записників, електронних носіїв, флеш накопичувачів, системних дисків ПК, ноутбуків, планшетів, мобільних терміналів та сім карток мобільних операторів, а також предметів заборонених у вільному обігу та інших матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази.

В подальшому, 07.06.2023 в автомобілі марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 було проведено обшук, під час якого вилучено автомобіль «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та флеш-накопичувач ємністю 8 Gb.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000463 від 06.06.2023, Ухвалою Вінницького міського суду вінницької області у справі №127/13164/23 від 08.05.2023, протоколом обшуку від 07.06.2023.

Постановою слідчого від 07.06.2023 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вилучений флеш-накопичувач ємністю 8 Gb, який було вилучено під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, проведення необхідних експертиз, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на флеш-накопичувач ємністю 8 Gb, підлягає задоволенню.

Що стосується клопотання слідчого, в частині накладення арешту на автомобіль марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , то в цій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як зазначено вище, слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000463 від 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Однак, клопотання слідчого не містить будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучений в ході проведення обшуку автомобіль марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та/або зберіг на собі його сліди.

Постановою слідчого від 07.06.2023 вищевказані документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000463 від 06.06.2023.

Однак, вказана постанова слідчого є суто формальною та судом до уваги не приймається, оскільки не містить жодного обґрунтування того, що вилучений автомобіль являється речовим доказом саме у кримінальному провадженні №0000463, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як було зазначено вище, відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак ні матеріали клопотання, ні додатки додані до нього не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучений під час обшуку автомобіль марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні №0000463, або містять інші відомості які встановлюються в рамках даного кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вилучений в ході обшуку автомобіль марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , не являється речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України у кримінальному провадженні №0000463 та відповідно відсутні підстави для накладення на нього арешту в межах цього провадження.

Щодо можливості накладення арешту на вищевказаний автомобіль з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, суд звертає увагу на наступне.

Як слідує з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_4 .

При цьому, повідомлення про підозру у даному провадженні ОСОБА_4 не повідомлено, що виключає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно особи, яка не є підозрюваною.

Щодо можливості накладення арешту на вищевказаний автомобіль з метою забезпечення спеціальної конфіскації, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, предметом спеціальної конфіскації можуть бути гроші, цінності та інше майно.

Як зазначено вище, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на автомобіль марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 .

Частиною першою статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Однак, жодних доказів того, що вказаний автомобіль одержаний внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна слідчим до клопотання не додано.

Щодо можливості накладення арешту на вищевказаний автомобіль з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як слідує з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_4 .

Однак, як зазначено вище, ОСОБА_4 у даному провадженні не повідомлено про підозру, а відтак цивільний позов не пред`являвся, що виключає можливість накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваною та до якої не пред`явлено цивільного позову.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки та моделі «AUDI A 4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що слідчим не доведено можливість використання відповідного майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено, що автомобіль може бути об`єктом конфіскації як виду покарання, або ж спеціальної конфіскації, та не доведено, що на даний час існують вимоги до підозрюваного про відшкодування шкоди.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання в цій частині, та відсутність підстав для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.06.2023 в ході проведення обшуку автомобіля AUDI A-4 р.н. НОМЕР_1 , а саме на: флеш-накопичувач ємністю 8 Gb.

В решті вимог клопотання відмовити.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя