У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2023 Справа №607/11214/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в залі суду, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000130 від 16.06.2022 року, про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, працюючого у ФОП « ОСОБА_7 », на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інваліда 3 групи, раніше судимого 09.04.2020 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.286 КК України до 7 років позбавлення волі; 13.11.2020 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.342, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням ст..70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки, звільненого 25.02.2022 року на підставі постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 року із заміною не відбутої частини призначеного покарання на підставі ст..82 КК України у виді позбавлення волі на більш м`яке - два роки виправних робіт виправних робіт у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , з відрахуванням 20-ти відсотків від заробітної плати на користь держави, щомісячно

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.1 ст.345 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що групою слідчих у складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000130 від 16.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 345 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , який будучи раніше судимим за вчинення злочинів пов`язаних зі збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки, з метою легкого збагачення, у липні 2022 року виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та збуту особливо небезпечних психотропних речовин особам схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

12.07.2022 ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, під час розмови з ОСОБА_8 (анкетні дані змінено) запропонував останньому придбати у нього особливо небезпечну психотропну речовину, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Після цього, 13.07.2022 близько о 11.22 год., ОСОБА_4 , зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, з метою її подальшого збуту, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_8 , (анкетні дані змінено), за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи злочинний намір на збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 , 13.07.2022 близько о 11.22 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі незаконно придбану психотропну речовину, діючи умисно, незаконно збув за грошові кошти у сумі 600 грн., ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), у двох паперових згортках із кристалоподібною речовиною білого кольору з коричневим відтінком, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вагою 0,3790 грама.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у січні 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, переніс її до гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, де облаштував сховок з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 між стіною та гідроізоляцією, куди поклав сумку коричневого кольору, в яку попередньо заховав незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину у поліетиленовому пакеті на застібку та зберігав її з метою подальшого збуту.

21.01.2023, у встановленому законом порядку, із облаштованого ОСОБА_4 , сховку, з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщеннях, в гаражному кооперативі «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, а саме із поліетиленового пакета на застібку, який знаходився у сумці коричневого кольору, що знаходилась між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією, відібрано взірці кристалоподібної речовини, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вагою 0,4577 грама.

Окрім того, 26.01.2023, у встановленому законом порядку, із облаштованого ОСОБА_4 , сховку, з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщеннях, в гаражному кооперативі «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, а саме із поліетиленового пакета на застібку, який знаходився у сумці коричневого кольору, що знаходилась між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією, відібрано взірці кристалоподібної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, вагою 0,6924 грама.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Також, ОСОБА_4 у січні 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, переніс її до гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, де облаштував сховок з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщень, а саме, між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією поклав шкарпетку темного кольору в яку заховав незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину у двох поліетиленових пакетах на застібку, де зберігав її з метою подальшого збуту.

31.01.2023, у встановленому законом порядку, із облаштованого ОСОБА_4 , сховку, з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщеннях, в гаражному кооперативі «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, а саме із поліетиленового пакета на застібку, який знаходився у шкарпетці темного кольору, що знаходилась між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією, відібрано взірці кристалоподібної речовини, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вагою 1,06318 грама.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Окрім того, ОСОБА_4 у лютому 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, переніс її до гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, де облаштував сховок з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщень, а саме, між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією поклав шкарпетку темного кольору в яку заховав незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину у двох поліетиленових пакетах на застібку, де зберігав її з метою подальшого збуту.

20.02.2023, у встановленому законом порядку, із облаштованого ОСОБА_4 , сховку, з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщеннях, в гаражному кооперативі «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, а саме із поліетиленового пакета на застібку, який знаходився у шкарпетці темного кольору, що знаходилась між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією, відібрано взірці кристалоподібної речовини, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан- 1-он), вагою 1,4416 грама.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Також, ОСОБА_4 у лютому 2023 року, року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, переніс її до гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, де облаштував сховок з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщень, а саме, між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією поклав поліетиленовий пакет на застібку в який заховав незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, де зберігав її з метою подальшого збуту.

28.02.2023, у встановленому законом порядку, із об лаштованого ОСОБА_4 , сховку, з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_1 та сусідніх до нього гаражних приміщеннях, в гаражному кооперативі «Кенетрон», що по вул. Спортивна 1, у м. Тернопіль, а саме із поліетиленового пакета на застібку, який знаходився між стіною гаражного приміщення та гідроізоляцією, відібрано взірці кристалоподібної речовини, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вагою 0,3072 грама.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Окрім того, ОСОБА_4 , на початку березня 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, переніс її до гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, а саме з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_2 та сусідніх до нього гаражних приміщень, яке розташоване поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_1 , де під засохлим деревом, облаштував сховок, куди заховав незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину у поліетиленових пакетах на застібку та зберігав її з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинній умисел, 09.03.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно перебуваючи на території гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль прийшов до облаштованого ним сховку під засохлим деревом з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_2 та сусідніх до нього гаражних приміщень, яке розташоване поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_1 , взяв звідти особливо небезпечну психотропну речовину у поліетиленових пакетах на застібку та зберігав її при собі з метою подальшого збуту.

Цього ж дня, 09.03.2023, о 10.25 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, біля гаражного приміщення № НОМЕР_3 , яке розташоване біля гаражного приміщення № НОМЕР_2 , зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину був виявлений працівниками поліції.

В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , виявлено та вилучено:

- поліетиленовий пакетик на застібку жовтого кольору із внутрішньої кишені сумки чорного кольору, яку він мав із собою, в якому знаходилась кристалоподібна речовина, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 17,6520 грама;

- поліетиленовий пакетик на застібку жовтого кольору який ОСОБА_4 тримав у руці, в якому знаходилась кристалоподібна речовина, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 9,23662 грама;

- поліетиленовий пакетик на застібку із внутрішньої кишені сумки чорного кольору, яку він мав із собою, із двома таблетками фіолетового кольору, яка у своєму складі містять МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), масою 0,4560 грама.

Загальна маса вилученої в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он в перерахунку на діючу речовину становить 26,88862 грама, що відносяться до особливо великих розмірів.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Поряд з цим, 09.03.2023 в період з 12.17 год., по 12.30 год., в ході проведення огляду місця події а саме ділянки місцевості, яка розташована у гаражному кооперативі «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, з тильної сторони гаражного приміщення № НОМЕР_2 , яке розташоване поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_1 , під засохлим деревом, вилучено із землі два поліетиленових пакети на застібку із кристалоподібною речовиною, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою в перерахунку на діючу речовину 28,26890 грами, що відносяться до особливо великих розмірів.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено.

Окрім того, 09.03.2023 близько 10.25 години ОСОБА_4 , із ножем в руці, перебуваючи на території гаражного кооперативу «Кенетрон», що по вул. Спортивна, 1 у м. Тернопіль, біля гаражного приміщення № НОМЕР_3 , яке розташоване біля гаражного приміщення №82, зберігаючи при собі раніше незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, виявлений працівниками правоохоронного органу, а саме заступником начальника УБН в Тернопільській області ДБН НП України ОСОБА_9 , оперуповноваженим УБН в Тернопільській області ДБН НП України ОСОБА_10 , оперуповноваженим УБН в Тернопільській області ДБН НП України ОСОБА_11 , які виконували свої повноваження, передбачені ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію». ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , представились працівниками правоохоронного органу, пред`явили службові посвідчення та жетони, після чого звернулись до ОСОБА_4 , із законною вимогою покласти ніж на землю та надати для перевірки документи, які посвідчують його особу та повідомити чи зберігає він при собі психотропні речовини чи наркотичні засоби.

Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_4 , зберігаючи при собі психотропну речовину, яка місить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено, утримуючи в своїй правій руці ніж з метою уникнення викриття працівниками правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою перешкоджання працівникам правоохоронного органу виконанню їх завдань та реалізації їх повноважень, які полягали у перевірці документів та протидії його злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом психотропних речовин, зробив декілька кроків в сторону працівників правоохоронного органу ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , розмахуючи ножем перед ними, умисно погрожував заподіянням їм тілесних ушкоджень із використанням вищевказаного ножа.

09.03.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

28.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

31.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 345 КК України.

07 червня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненого повторно та у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 345 КК України.

02.05.2023 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, тобто до 09.07.2023.

02.05.2023 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 00.00 год. 01.07.2023.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.1 ст.345 КК України, із яких, згідно ст. 12 КК України, ч.3 ст. 307 КК України є особливо тяжким злочином, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Слідчий у поданому клопотанні та прокурор в судовому засіданні вважає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого злочину, а тому, слідчий просить клопотання задовольнити.

Також, слідчий зазначає, що що 07 червня 2023 року, в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, тому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Приймаючи до уваги значний об`єм матеріалів досудового розслідування, який надано для ознайомлення стороні захисту, тому провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливо у зв`язку із значним об`ємом самих таких матеріалів, а тому, слідчий вважає, що є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив та просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, або застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, визначивши йому розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих у складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000130 від 16.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 345 КК України.

09.03.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

28.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

31.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 345 КК України.

07.06.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненого повторно та у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 345 КК України.

11.03.2023 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05.05.2023 року, без визначення розміру застави.

02.05.2023 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 00.00 год. 01.07.2023.

02.05.2023 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, тобто до 09.07.2023.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 345 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000130 від 16.06.2022; даними, що містяться: у протоколі про проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 13.07.2022; протоколі вилучення від 13.07.2022; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відео контроль особи від 25.08.2022; висновку експерта №СЕ-19/120-22/6681 - НЗПРАП від 07.09.2022; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 (анкетні данні змінено) від 13.07.2022; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 21.01.2023; висновку експерта №СЕ-19/120-23/1261 - НЗПРАП від 08.02.2023; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 26.01.2023; висновку експерта №СЕ-19/120-23/1259 - НЗПРАП від 07.02.2023; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 31.01.2023; висновку експерта №СЕ-19/120-23/1395 - НЗПРАП від 10.02.2023; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 20.02.2023; висновку експерта №СЕ-19/120-23/2269 - НЗПРАП від 14.03.2023; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 28.02.2023; висновку експерта №СЕ-19/120-23/2526 - НЗПРАП від 16.03.2023; протоколі огляду місця події від 09.03.2023; висновку експерта №СЕ-19/120-23/2841 - НЗПРАП від 10.03.2023; висновку експерта №СЕ-19/120-23/2823 - НЗПРАП від 10.03.2023; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою ОСОБА_4 від 17.02.2023; протоколі допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ..

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що продовжують існувати ризики, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2023 року, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , санкція найтяжчого з яких передбачає основне покарання від дев`яти до дванадцяти позбавлення волі. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Також, матеріали кримінального провадження вказують на те, що злочинна діяльність ОСОБА_4 , є багатоепізодною до якої причетні інші ще не встановленні досудовим розслідуванням особи.

Перебуваючи на волі ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби та психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст.2 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а від так останній як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Крім цього, ОСОБА_4 , постійно змінює місця проживання, не працює, не має постійного законного заробітку, на утриманні особи не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання.

Вище вказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів в тому числі пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що свідчить про стійкість протиправної поведінки підозрюваного.

Вказані обставини характеризують ОСОБА_4 , як особу, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, і дає підставу вважати, що останній перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому, в разі застосування до ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, орган розслідування не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими співучасниками злочину та свідками, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджанню ним в розслідуванні цього кримінального провадження та знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Також, слідчий суддя бере до уваги, що в ході досудового розслідування 07.06.2023 у відповідності до вимог ст.290 КПК України, у кримінальному провадженні №0000130 від 16.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307, ч.1 ст. 345 КК України, прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомлено стороні захисту, що досудове розслідування завершено та сторонам кримінального провадження надано доступ до вказаних матеріалів досудового розслідування з метою їх ознайомлення.

Враховуючи вищевикладене та ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Так, з 07.06.2023 по даний час сторона захисту в порядку ч.1-3 ст.290 КПК України, ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження.

На підставі наведеного, провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Крім того, за змістом п.5 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, те що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, а також у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненого повторно, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні №0000130 від 16 червня 2022 року, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту та підозрюваного, слід відмовити.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а тому слід продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , водночас в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про визначення розміру застави підозрюваному, слід відмовити.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про визначення розміру застави підозрюваному, відмовити.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000130 від 16.06.2022 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначення розміру застави, строком до 19 серпня 2023 року.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 19 серпня 2023 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1