Справа № 727/3160/23
Провадження № 1-кп/727/265/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001217 від 23.11.2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки та мешканки м.Чернівці, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, вдови, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючої, учасниці бойових дій, раніше судимої: 22.09.2022 року Садгірським районним судом м.Чернівці за ст. 407 ч.4 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_5 29.07.2020 року уклала контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу та в подальшому направлена для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника 2 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти у вказаній військовій частині.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язана неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки,підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»,10.09.2022 близько 15:00 год. знайшла на тротуарі в парку Шиллера, що по вул. Київській у м. Чернівці, два зіп-пакети із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну речовину Альфапіролідинопентіофенон(б-PVP), масою 0.2443 г., після чого поклала їх у чохол свого мобільного телефону та зберігала при собі для власного вживання, без мети збуту за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , чим діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбала, шляхом привласнення знайденого та зберігала порошкоподібні речовини, які містять у своєму складі особливо небезпечну речовину Альфапіролідинопентіофенон(б-PVP), масою 0.2443 г., розмір якої становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року.

У подальшому, 23.11.2022 року близько 01:00 год. солдат ОСОБА_5 під час проведення поверхневої перевірки співробітниками патрульної поліції згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видала два зіп-пакети із порошкоподібними речовинами Альфапіролідинопентіофенон(б-PVP) масою 0,2443 г., які зберігала в чохлі свого мобільного телефону.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю і суду пояснила, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах знайшла психотропну речовину та зберігала її у себе вдома для власного вживання. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.1 ст.309 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вона незаконно придбала та зберігала психотропну речовину без мети збуту.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України, яке відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше судима, є учасником бойових дій, вдова, має на утриманні малолітню дитину, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд враховує, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася.

Наведену обставину суд, на підставі ст. 66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченої.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального проступку, особу винної та її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке є проступком, дані про особу обвинуваченої: учасниця бойових дій, вдова, має на утриманні малолітню дитину, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченої.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправні діяння, а й для її виправлення.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і за його вчинення призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень у дохід держави.

На підставі ч. 3 ст.72 КК України покарання за даним вироком у виді штрафу у розмірі 17000 гривень виконувати самостійно.

Стягнути з засудженої ОСОБА_5 на користь держави понесені витрати за проведення експертизи у розмірі 1132 грн. 68 коп.

Речовий доказ: спеціальний пакет №2922289, всередині якого поміщено два прозорих зіп-пакети із психотропною речовиною PVP, масою 0.2443 г., що переданий на зберігання до кімнати зберігання ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області - знищити.

Речовий доказ: ДВД-диск з відеозаписами, який зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1