ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: № 766/2621/23
Номер провадження: 11-сс/819/52/23
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001014 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2023 року, якою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Велика Олександрівка Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2023 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30 вересня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 гривень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 02.08.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що прийнята в порушення вимог КПК.

Стверджує, що зазначені у клопотанні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду у зв`язку із тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні є лише припущенням та не вказують на реальне існування такого ризику, будь-яких доказів на підтвердження цього матеріали кримінального провадження не містять. Підозрюваний постійно з`являвся на виклики до слідчого, що спростовує твердження про можливе переховування від органу досудового розслідування. Посилання у клопотанні на ймовірність переховування підозрюваного на непідконтрольній території Херсонської області є недоречним , адже достеменно відомо, що перейти на лівобережжя Херсонської області фізично неможливо.

Зазначає, що тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, який відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Чинним КПК України не передбачено, що при підозрі особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі понад п`ять років, єдиним можливим запобіжним заходом може бути тримання під вартою.

Заявлений у клопотанні та прийнятий до уваги слідчим суддею ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не підтверджений доказами.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні лише задекларований у клопотанні, будь-яких доказів (фактичних даних) на підтвердження його реального існування слідчому судді не надано. Підозрюваний повністю визнає свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення та готовий нести за це відповідальність, співпрацює з органами досудового розслідування. Ніхто зі свідків, потерпіла не зверталися до правоохоронних органів з приводу будь-якого впливу на низ х боку ОСОБА_8 з метою зміни їх показань, будь-яких фактичних даних з цього приводу матеріали кримінального провадження не містять. Підозрюваний не є тією авторитетною особою вплив якої мав би значення для потерпілої та свідків.

Апелянт зазначає, що єдиний реально існуючий ризик ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини (обвинувальні акти наразі перебувають на розгляді у суді, а отже, його вина ще не доведена у встановленому законом порядку) і знову вчинив крадіжку

Відсутність у підозрюваного судимості, наявність постійного місця проживання, дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, на думку захисника свідчить про можливість застосування відносно нього менш суворого запобіжного заходу (домашній арешт) з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Позиції учасників .

Адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків .

Мотиви суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З матеріалів провадження вбачається, що 12.07.2023 року до ЄРДР за №0001014 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України .

28.07.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України.

Як видно, ОСОБА_8 підозрюється у тому , що він в ніч з 19.06.2023 на 20.06.2023, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, переслідуючи прямий умисел та корисний мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючі їх настання, таємно, в умовах воєнного стану, через незачинене вікно, проник до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 майно, а саме: тример для косіння трави марки «Foresta», модель FT-12S, бувшого у використанні, вартістю котрого згідно висновку експерта № 4041/23 становить 2000 гривень, після чого продовживши переслідувати прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном проникнув через незачинені двері до приміщення гаражу розташованого за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 майно, а саме: автомобільний акумулятор марки «SAPO Standart 60 Az», бувший у використанні, вартістю 1400 гривень; циркулярний насос «Taifu TRS 25/6», бувшого у використанні, вартістю 960 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на суму 4360 гривень.

«Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Доводів про необґрунтованість підозри апеляційна скарга не містить.

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із заставою у розмірі 40 прожиткових мінімумів мотивуючи його тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у тяжкого кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 185 КК та існуванням ризиків, передбачених п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду , вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, початкову стадію здійснення досудового розслідування , що потребує проведення необхідних слідчих дій.

Слідчий суддя прийшов до переконання про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу , слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178 КПК , які регламентують застосування запобіжного заходу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 не був працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, відповідних доказів про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які здатні забезпечити реальний вплив на його процесуальну поведінку, матеріали провадження не містять, що підставно було враховано слідчим суддею при оцінці існування ризиків.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК , за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, за відсутності доказів того , що наявні у нього соціальні зв`язки здатні реально впливати на його поведінку та мати стримуючу дію слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є вірогідним існування ризику того, що підозрюваний, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду , вчинити інші кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу свідків.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Обґрунтована підозра щодо вчинення особою тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені ст. 178 КПК.

Зазначені обставини, як видно, були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого.

Враховуючи , що досудове розслідування кримінального проводження перебуває на початковій стадії збору доказів, то вірогідним є існування ризику незаконного впливу на свідків, потерпілу ,зважаючи на приписи ст. 23, 95 КПК , згідно з якими суд може обґрунтовувати свої висновки показами , які сприймав суд безпосередньо.

Серйозність підозри може служити для суду підставою для постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

З матеріалів провадження видно, що підозрюваний не працює, офіційного законного джерела доходів не має, щодо нього у провадженні суду перебувають інші кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів проти власності , отже існує суттєвий ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Соціальні зв`язки підозрюваного та сукупність інших відомостей про особу підозрюваного в світлі інкримінованих обставин злочину не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування ризиків можливого вчинення підозрюваним спроб ухилення від органів досудового слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний повністю визнає свою причетність до інкримінованого йому злочину , не можна визнати достатньою підставою для висновку про нівелювання встановлених слідчим суддею ризиків.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише тяжкість інкримінованого злочину стала підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 суперечить висновкам слідчого судді. З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, відповідно до вимог ст. 178 КПК, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного, у тому числі ряд обставин, зазначених в апеляційній скарзі захисника.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати процесуальну поведінку підозрюваного.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Апеляційний суд, зважаючи на обставини інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його тяжкість та суспільну небезпечність, враховуючи обставини, передбачені ст. 177, 178, 183 КПК України тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, репутацію підозрюваного , яка не є позитивною, погоджується із висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У разі настання обставин , які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів про те, що визначений слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у виді застави є непомірним для підозрюваного.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України , колегія суддів вважає за необхідне прийняти процесуальне рішення на покращення становища підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом із тим, строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може перевищити строк досудового розслідування.

Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_8 повідомлено 28.07.2023 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК , отже відповідно до приписів ч. 3 ст. 219 КК та ч. 4 ст. 115 КПК строк досудового розслідування встановлений до 28.09.2023 року включно, натомість слідчий суддя застосував запобіжний захід до ОСОБА_8 до 30.09.2023 року включно.

Відтак, слідчий суддя допустився помилки, неправильно обчисливши строк тримання під вартою, допустив істотне порушення вищенаведених вимог кримінального процесуального закону, і ця помилка підлягає виправленню апеляційним судом на покращення становища підозрюваного шляхом скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 407 КПК не передбачено можливість апеляційним судом ухвалювати рішення про зміну ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя вмотивавано дійшов висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України , проте допустився помилки при обчисленні строку дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвала слідчого судді з підстав визначених ч.1ст. 412, п.3 ч1. ст. 409 , ч. 3 ст. 407 КПК підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання слідчого .

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 219, ч.1, 2 ст. 404, 405, 407, 409, 412 , 419, 422, ч.2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

У порядку ч. 2 ст. 404 КПК України скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2023 року щодо ОСОБА_8 .

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28 вересня 2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 гривень.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти та покласти на нього строком до 28 вересня 2023 року включно обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатись з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання слідчому, яким здійснюється розслідування, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 Батрак В