Справа № 462/5083/22
провадження 1-кс/462/1246/23
У Х В А Л А

10 липня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 13.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № № 0000348 від 13.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Клопотання мотивує тим, що до ВП № l ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернулась ОСОБА_4 про те, що невідома особа здійснила підробку технічної документації землеустрою на її земельну ділянку за адресою: за адресою АДРЕСА_1 . В ході проведення досудового розслідування під час допиту потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що з 1992 року сім?я ОСОБА_4 користувалась земельною ділянкою, що за адресою АДРЕСА_1 , яку було відведено її батьку - ОСОБА_5 виконкомом Рудненської селищної ради. 14 грудня 1996 року рішенням сесії Рудненської селищної ради було передано дану земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_4 . У серпні 2000 року Державним комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне бюро» Головного управління архітектури та містобудування міста Львова було виготовлено проектну документацію з повним обміром та прив`язкою до діючої місцевої системи координат. Межі узгоджено із власниками суміжних земельних ділянок. 16.10.2000 ОСОБА_4 отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 754 (ЛВ 810156). У квітні 2022 року ОСОБА_4 відвідала ділянку, на якій був будинок за високим парканом. Невідомий чоловік повідомив їй, що купив зазначену земельну ділянку 08.11.2017. В землевпорядній організації їй повідомили, що ділянка вже зареєстрована в Держгеокадастрі у Львівської області - власником ділянки записана ОСОБА_6 . Цій особі ОСОБА_4 не підписувала жодних документів про відчуження вказаної ділянки, нікому не продавала своєї ділянки, не дарувала, не віддавала в заставу, не брала кредитної позики, ніяких судових рішень по ній не було. Кадастровий номер ділянки :05:001:0931. Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та долученого до неї витягу з книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю Рудненської селищної ради. 16.10.2000 за № 754 зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю серії АВ № 810156 на ім?я ОСОБА_4 на земельну ділянку в АДРЕСА_1 Від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 уклала 08.11.2017 договір купівлі-продажу земельної ділянки в АДРЕСА_1 із ОСОБА_8 , реєстровий номер 1512. ОСОБА_8 у свою чергу придбав земельну ділянку площею 0,06 га за адресою АДРЕСА_1 в ОСОБА_9 також у 2017 році. Відповідно до матеріалів реєстраційної справи, ОСОБА_9 здійснила реєстрацію даної земельної ділянки у державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_10 10.10.2017 на підставі рішення Рудненської селищної ради народних депутатів від 28.11.1995 без номера. Відповідно до відомостей Департаменту міської агломерації Львівської міської ради у документах Рудненської селищної ради знаходяться рішення виконкому за 28.11.1995, проте серед них відсутнє рішення щодо надання земельної ділянки ОСОБА_9 . Враховуючи вищенаведене, встановлено, що ОСОБА_4 володіла земельною ділянкою площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю № 754 (ЛВ 810156) 16.10.2000, котрий був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, однак, 10.10.2017 ОСОБА_9 земельну ділянку в АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за собою на підставі рішення Рудненської селищної ради від 28.11.1995, яке відповідно до наявних матеріалів не приймалося селищною радою. На підставі викладеного, в ході проведення досудового розслідування земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0931, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом. Водночас, в межах кримінального провадження із клопотанням про вжиття заходів забезпечення щодо незаконного привласнення земельної ділянки звернулася адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_4 з метою накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0931. Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого мана щодо об?єкта нерухомого майна № 337480057 від 29.06.2023 встановлено, що власником земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0931 є ОСОБА_6 . На теперішній час земельна ділянка вже неодноразового відчужувалася, з метою запобігання подальшому відчуженню земельної ділянки, необхідним є накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0931, з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання була повідомлена належним чином, просила таке слухати без її участі.

З метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власників майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене чи перереєстроване на інших осіб, що унеможливлять накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту.

Згідно із ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, в тому числі витяг з ЄРДР від 13.09.2022, яким підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000348 від 13.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 від 20.09.2022, рішення Рудненької селищної ради від 14.12.1996, державний акт на право приватної власності, виданий ОСОБА_4 , договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.11.2017, від 24.10.2017, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 20.09.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 09.11.2022, постанову про визнання речовим доказом від 29.06.2023, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0931, що розташована в АДРЕСА_1 відповідає критеріям визначених для речових доказів.

Враховуючи наведене, під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 29 червня 2023 року органом досудового розслідування прийнято постанову про визнання вищевказаного об`єкта речовим доказом у кримінальному провадження № 0000348 від 13.09.2022.

Слідчий суддя зауважує, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказами вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Метою накладення арешту відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів, арешт на які, відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя дійшов до переконання, що є підстави у накладені арешту на матеріальні об`єкти, які визнано речовими доказами та могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0931, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1