Справа № 362/1857/23
Провадження № 1-кп/362/473/23
ВИРОК
22.05.2023 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
25 лютого 2023 приблизно о 22 год 14 хв старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом ОСОБА_7 під час здійснення патрулювання на службовому автомобілі марки «Skoda», спеціальний номерний знак на синьому фоні « НОМЕР_1 », під час перебування в складі автопатруля «Брас 110» патрульної поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на території зони обслуговування м. Васильків Обухівського району Київської області по вул. Декабристів, 410, зупинено автомобіль марки Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .
Після зупинки транспортного засобу інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_7 повідомив водія ОСОБА_4 про причину зупинки, однак водій ОСОБА_4 мала явні ознаки алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах з ротової порожнини та нечітку мову, тому ОСОБА_7 висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль, а також повідомлено про застосування технічних засобів фіксації. В ході перевірки поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 встановлено факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
В подальшому водій ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в її інтересах з використанням службового становища, а саме: не складання відносно неї адміністративного протоколу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, близько 23 год 32 хв, достовірно знаючи, що інспектор СРПП відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_7 є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки той перебуває в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки якого входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи у службовому автомобілі марки «Skoda», спеціальний номерний знак на синьому фоні « НОМЕР_1 », на узбіччі дороги поряд з адресою: АДРЕСА_3 , надала інспектору СРПП відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень за нескладання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Після чого злочинні дії ОСОБА_4 були припинені, старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 повідомлено про вказаний факт на спеціальну лінію «102».
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе за ч. 1 ст. 369 КК України визнала повністю і пояснила, що в обвинувальному акті вказано правильно всі обставини, за яких вона пропонувала неправомірну вигоду працівнику поліції, хотіла, щоб на неї не складали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У вчиненому щиро розкаялася.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинувачену.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин тощо.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України як надання службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчиненню нових злочинів.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, ставлення обвинуваченої до вчиненого (вину визнала повністю), особу ОСОБА_4 , а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, перебуває в декретній відпустці, є інвалідом ІІІ групи.
Відповідно до ст. 67 КК України, судом обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому.
З урахуванням вище викладеного, а також, враховуючи позицію прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 міру покарання у виді штрафу, що буде співмірно вчиненому.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України,
Грошові кошти в сумі 1000 гривень однією купюрою номіналом 1000 грн. серії БП 6426234, що передано на зберігання шляхом зарахування на спеціально визначений депозитний рахунок уповноваженого банку, що обслуговує Головне управління Національної поліції в Київській області, конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1