БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/991/23
Провадження № 1-кп/730/70/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000029 від 17.04.2022р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, має 1 малолітню дитину, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗСУ, раніше не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022р. №42 призваний за мобілізацією та призначений на посаду водія автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Для виконання військового обов`язку 31 березня 2022 року солдату ОСОБА_4 видано та закріплено за ним нарізну вогнепальну зброю - військову гвинтівку НОМЕР_2 -10M калібру 7.62x51мм із заводським номером НОМЕР_3 .

17 квітня 2022 року близько 02-00 год. солдат ОСОБА_4 , знаходячись разом із солдатом ОСОБА_5 у кабінеті № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою м. Борзна Ніжинського району Чернігівської області, вул.О.Десняка, 23, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.11, 13, 16, 20, 22, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.111 Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, абзацу 6 пункту 14 розділу I, абзацу 3 п.3 розділу X, п.14 розділу I Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005р. №359, в обстановці, не пов`язаній з необхідністю здійснення стрільби, порушуючи правила поводження зі зброєю, діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг передбачити їх настання, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень, взяв до рук закріплену за ним військову гвинтівку UAR-10M калібру 7.62x51мм із заводським номером НОМЕР_3 , направив її в сторону солдата ОСОБА_5 , який у цей час відпочивав на обладнаному спальному місці, що знаходилось на підлозі, та не перевіривши наявність патрона в патроннику, здійснив спуск курка з бойового взводу шляхом натискання на спусковий гачок гвинтівки НОМЕР_5 вказівним пальцем правої руки, внаслідок чого стався один постріл, у результаті якого куля влучила у праву поперекову ділянку солдата ОСОБА_5 .

В результаті даного вогнепального поранення солдату ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень правої поперекової ділянки з пошкодженням 8, 10, 11 ребер, діафрагми, правої долі печінки, контузії правої нирки, нижньої долі правої легені з наявністю в м`яких тканинах множинних сторонніх тіл металевої щільності, ускладнених гемоперитонеумом, правобічним гемотораксом, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Крім того, солдату ОСОБА_5 завдано поранення м`яких тканин правої сідниці та верхньої третини правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з якими добровільно та усвідомлено погоджується. Зазначає, що після ненавмисного заподіяння ОСОБА_5 вогнепального поранення внаслідок неналежного поводження із закріпленою за ним гвинтівкою він став надавати потерпілому першу медичну допомогу, а потім викликав швидку, яка госпіталізувала ОСОБА_5 ; в подальшому, допомагав грошима в лікуванні потерпілого. Наразі він продовжує нести військову службу з ОСОБА_5 , той до нього ніяких претензій не має і вони перебувають в нормальних стосунках. Розкаюється в скоєному й просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи засобами мобільного зв`язку, що підтверджується телефонограмою, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, в поданій заяві просить розглядати справу в його відсутність у зв`язку з проходженням військової служби в лавах Збройних Сил України, жодних претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має й вважає за можливе призначити тому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу, стосуються процесуальних витрат, речових доказів і заходів запезпечення кримінального провадження.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.414 КК України, і його дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілого.

ОСОБА_4 за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, нагороджувався грамотою та відзнаками від командування, одружений, має 1 малолітню дитину, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий не має до обвинуваченого ніяких претензій з приводу вчиненого кримінального правопорушення, цивільний позов пред`явити не побажав.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність декількох пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, особу винного, майновий стан та його ставлення до скоєного ним діяння, позицію потерпілого, суд погоджується із запропонованим прокурором видом кримінального покарання і вважає за можливе призначити ОСОБА_4 найбільш м`який вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.414 КК України, яким є службове обмеження для військовослужбовців.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, не суперечить приписам ст.58 КК України й відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Згідно зі ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути 3947,26 грн у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи зброї.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати після набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України, і призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з відрахуванням в доход держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3947,26 грн у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Накладений за постановою керівника Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від 19 квітня 2022 року арешт на майно скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

- предмет, зовні схожий на стріляну гільзу калібру 7,62мм; металевий предмет, що зовні схожий на фрагмент кулі; 2 медичні бинти зі слідами РБК, які знаходяться на зберіганні в службовому сейфі П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 57), знищити;

- магазин від автоматичної зброї; 24 набої калібру 7,62мм, які знаходяться на зберіганні в службовому сейфі П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві; автоматичну зброю UAR-10M № НОМЕР_3 , яка знаходиться на зберіганні в представника в/ч НОМЕР_1 , повернути до військової частини НОМЕР_1 ;

- дерев`яний фрагмент із отвором, що є частиною учбового столу; металеву конструкцію учбового столу, які знаходяться на зберіганні в службовому сейфі П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, повернути до Борзнянського агрофахового коледжу.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1