Справа № 947/7460/23
Провадження № 1-кс/947/8017/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000279 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 ,подане в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000279 від 29.08.2022 року, накладеного на майно, вилучене 13.03.2023 року в ході проведення обшуку в приміщенні ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170а, а саме на: флеш-накопичувач чорного кольору із зеленою стрічкою фірми TDK об`ємом 8 ГБ., micro-SD фірми «Transcend» об`ємом 32 ГБ; картка № НОМЕР_1 ; картка № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 ; ноутбук чорного кольору фірми «ASUS» X54C із серійним номером C3NOAS414920125, паролем - 123456; робочий зошит №56 оперативного уповноваженого СКП ВП№4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ; мобільний телефон «Huawei» Y5 2018 із IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , коробка з-під SIM-карти із номером НОМЕР_8 , телефон чорного кольору з IMEI - лише нулі, марки «Ergo», gps-tracker із

SIM-картою № НОМЕР_9 ; micro-SD марки «SP» об`ємом 8 ГБ, micro-SD марки «Transcend» об`ємом 14 ГБ; мобільний телефон «Samsung» A52 з IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 .

В обґрунтування вимог клопотання особа, що з ним звернулась, вказує на те, що у клопотанні слідчого про арешт майна не було наведено доказів, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України. Крім того, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що станом на сьогоднішній день з дня накладення арешту майна, вилученого в ході проведення обшуку у робочому кабінеті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , минуло майже 3 місяці, а тому у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення усього необхідного комплексу процесуальних дій по виявленню, фіксації та збереженні можливої доказової бази, а також для проведення експертних досліджень. У зв`язку із чим, на думку адвоката ОСОБА_7 , подальший арешт вилученого майна призводить виключно до необґрунтованого та незаконного обмеження права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні:

-представник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 підтримала вимоги поданого клопотання у повному обсязі, просила його задовольнити;

-прокурор заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зазначивши, що речі на які накладено арешт визнані речовими доказами по справі.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Як встановлено слідчим суддею, 13.03.2023 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.1 ст. 146-1, ч.2 ст. 162, ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 189 КК України.

Під час проведення обшуків у вказаному кримінальному проваджені було виявлено та вилучено майно, яке 14.03.2023 року постановою слідчого визнано речовими доказами.

23.03.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси враховуючи необхідність забезпечення збереження речових доказів на майно зазначене в клопотанні захисту було накладено арешт.

Як вбачається зі змісту означеної ухвали слідчого судді, підставою для застосування в рамках такого кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна стала саме та обставина, що згідно матеріалів кримінального провадження було вчинено кримінальні правопорушення, та вилучено певні речі та документи на які з метою необхідності забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), накладено арешт.

З огляду на викладене, слідчий суддя не може визнати обґрунтованими доводи заявника в тій частині, що арешт майна було накладено необґрунтовано, оскільки на момент розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя прийшов до переконання про відповідність арештованого в подальшому майна категорії речових доказів.

Що стосується подальшої необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Арештоване майно фактично є речовим доказом в рамках кримінального провадження, а отже, доводи заявника не можуть в повній мірі свідчити про те, що необхідність у подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час перестала існувати.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що правові підстави для задоволення поданого клопотання на теперішній час відсутні, а тому в задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000279 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 368 КК України- відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1