Справа № 201/4947/23
Провадження № 1-кс/201/1769/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 28.01.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що слідчим відділом 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 28.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у якому 01.04.2023 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023) із затвердженням відповідними Законами України.

Внаслідок ведення агресивної війни з боку Російської Федерації (далі РФ) проти України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Новоайдарська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконних збройних формувань так званої «Луганської Народної Республіки» (далі «ЛНР»).

На тимчасово окупованій території Новоайдарської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області представниками так званої «ЛНР», підконтрольними державі-агресору РФ, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема на початку березня 2022 року створено незаконний орган влади - «Администрация Новоайдарського района Луганской Народной Республики», який розташований за адресою: Луганська область, Щастинський район, смт Новоайдар, вулиця Незалежності, 2.

У другій половині січня 2023 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, громадянин України ОСОБА_4 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, знаходячись на тимчасово окупованій території смт Новоайдар Щастинського району Луганської області, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Новоайдарської селищної територіальної громади, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які підконтрольні державі-агресору - РФ, з метою наділенням його функціями посадової особи незаконного органу влади, а саме так званої «Администрация Новоайдарського района Луганской Народной Республики». Отримавши від останніх пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, ОСОБА_4 , в порушення вимог Конституції та Законів України, надав свою добровільну згоду та зайняв посаду «заступника голови» так званої «Администрация Новоайдарського района Луганской Народной Республики».

Як зазначено прокурором у поданому клопотанні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Також відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 належать:

- квартира, загальною площею 72,9 кв.м., житлова площа 40,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/3, (реєстраційний номер майна:20529383).

Також прокурор вказує, що враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до санкції вказаної частини і статті карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, то у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна не повідомлявся про розгляд клопотання прокурора, згідно ст.172 ч.2 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального Кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.вої конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 28.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у якому 01.04.2023 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

01.04.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Також доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 належить: 1/3 частка власності квартири, загальною площею 72,9 кв.м., житлова площа 40,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна:20529383.

Отже, в клопотанні доведено достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК, до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , вищевказане майно, на яке ініціатор клопотання просить накласти арешт, належить підозрюваному, у разі доведеності вини під час судового розгляду підлягає можливої конфіскації, також накладання арешту необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки незастосування арешту може призвести до його відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 28.01.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000004 від 28.01.2023 на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/3 частки власності квартири, загальною площею 72,9 кв.м., житлова площа 40,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна:20529383, позбавивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права відчуження та розпорядження вказаним майном, із залишенням права користування.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1