Справа № 703/3284/23

УХВАЛА

14 липня 2023 року м. Сміла
встановив:
Клопотання обґрунтовує тим, що 06.07.2023 до ВП № 2 із заявою звернулася державний реєстратор прав на нерухоме майно Михайлівської сільської ради Черкаської області ОСОБА_6 про те, що 06.07.2023 директор СТОВ «Лящівка» ОСОБА_7 подав заяву про державну реєстрацію права власності на внутрішньогосподарську зрошувальну мережу, що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, Іркліївська ТГ, до якої подано технічний паспрт, рішення виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 53 від 26.04.2023, довідку КП «Черкаське ООБТІ» № 290 від 01.06.2023, договір купівлі продажу майна від 18 вересня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Лохвицького нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 , який зареєстровано у реєстрі під № 925, укладений між ТОВ «Гаївщина» та СТОВ «Лящівка», акт приймання передачі. Наданий ОСОБА_7 договір купівлі-продажу майна з явними ознаками підробки.
06.07.2023 під час проведення огляду місця події в приміщенні ЦНАПУ Михайлівської сільської ради Черкаської області було виявлено технічний паспорт, виготовлений ФОП ОСОБА_4 від 31.05.2023 (відомості з ЄДЕССБ) ТІ01: 3291-6285-6398-9873, рішення виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 53 від 26.04.2023 «Про присвоєння ідентифікатора місця розташування об`єкту нерухомого майна (витяг з ЄДЕССБ AR01: 9271-7767-3166-1678), довідку КП «Черкаське ООБТІ» № 290 від 01.06.2023 щодо відсутності реєстрації права власності на внутрішньогосподарську зрошувальну мережу станом на 01.01.2013 року, договір купівлі продажу майна від 18 вересня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Лохвицького нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 , який зареєстровано у реєстрі під № 925, укладений між ТОВ «Гаївщина» та СТОВ «Лящівка», акт приймання передачі майна від 19.09.2012, підписаний ТОВ «Гаївщина» та СТОВ «Лящівка».
Будучи допитаною ОСОБА_6 повідомила, що працює державним реєстратором прав на нерухоме майно в Михайлівській сільській раді, розглянувши заяву від 05.07.2023 за реєстраційним номером 56062865 виявила, що поданий до заяви ОСОБА_7 пакет документів містять явні ознаки підробки.
Будучи допитаною ОСОБА_8 повідомила, що працює адміністратором відділу ЦНАП в Михайлівській сільській раді , 05.07.2023 до неї із заявою про державну реєстрацію права власності на внутрішньогосподарську зрошувальну систему звернувся ОСОБА_7 , який є керівником СТОВ «Лящівка» та подав відповідний пакет документів, який вона передала ОСОБА_6 , остання виявила, що договір купівлі продажу має явні ознаки підробки.
Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в черкаській області вищевказані документи визнані речовими доказами.
Прокурор у судове засідання не з`явився, однак звернувся до слідчого судді з заявою, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Також в клопотанні просив розглянути клопотання без участі ОСОБА_7 , оскільки останній причетний до вчинення кримінального проступку.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги строки розгляду даного клопотання, передбачені ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе судовий розгляд клопотання провести без участі прокурора та особи, у користуванні якої перебуває зазначене у клопотанні майно та його представника.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.
Слідчий суддя, врахувавши позицію прокурора, яка викладена в заяві про розгляд клопотання без участі, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Згідно ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право, зокрема, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
06.07.2023 під час проведення огляду місця події в приміщенні ЦНАПУ Михайлівської сільської ради Черкаської області було виявлено технічний паспорт, виготовлений ФОП ОСОБА_4 від 31.05.2023 (відомості з ЄДЕССБ) ТІ01: 3291-6285-6398-9873, рішення виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 53 від 26.04.2023 «Про присвоєння ідентифікатора місця розташування об`єкту нерухомого майна (витяг з ЄДЕССБ AR01: 9271-7767-3166-1678), довідку КП «Черкаське ООБТІ» № 290 від 01.06.2023 щодо відсутності реєстрації права власності на внутрішньогосподарську зрошувальну мережу станом на 01.01.2013 року, договір купівлі продажу майна від 18 вересня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Лохвицького нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 , який зареєстровано у реєстрі під № 925, укладений між ТОВ «Гаївщина» та СТОВ «Лящівка», акт приймання передачі майна від 19.09.2012, підписаний ТОВ «Гаївщина» та СТОВ «Лящівка».
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або про його повернення.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під час судового розгляду слідчим суддею, шляхом дослідження доказів, доданих до клопотання, встановлена сукупність підстав вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно являється предметом вчинення даного кримінального правопорушення, може бути набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення та могло зберегти на собі сліди його вчинення, та з метою збереження речових доказів.
При вирішенні клопотання слідчий суддя, враховує, що повернення вищевказаного майна особі, у володінні та користуванні якої воно знаходиться, може призвести до його приховування, знищення чи пошкодження, а також унеможливить збереження незмінності слідів кримінального правопорушення, які на ньому могли залишитися.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на вищезазначене майно.
При цьому, матеріали клопотання не містять доказів, що арешт вказаного майна призведе до негативних наслідків.
Керуючись ст. ст. 98, 113, 116, 117, 170-173, 236, 370, 372, 376 КПК України, -
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення, однак, може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1