465/2540/23
1-кс/465/899/23
У Х В А Л А

судового засідання

28.06.2023 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000218 від 11.03.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України,-

встановив:

слідча ВРЗЗС СВ ЛРУП СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000218 від 11.03.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України. В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 11.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 11.03.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвала себе та свою доньку ОСОБА_5 , у Франківському відділі соціального захисту населення управління соціального захисту Львівської міської ради у якості внутрішньо переміщеної особи за адресою тимчасового проживання: АДРЕСА_1 , та отримує соціальні виплати, передбачені законодавством України для вказаної категорії осіб, крім цього ОСОБА_4 , у серпні 2022 року, шляхом омани поновила заблоковану на території України SІМ-картку мобільного оператора (м.т. НОМЕР_1 ), що раніше використовувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час здійснення фінансових операцій у банківських установах України.

Для повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, збирання доказів та завершення досудового розслідування, на підстави ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 27.06.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в результаті проведення якого виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон «Iphone X» в корпусі чорного кольору у прозорому силіконовому чохлі ІМЕІ: НОМЕР_2 із встановленою сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_3 , мобільний телефон «Samsung А22» в корпусі чорного кольору у чорному чохлі ІМЕН: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_6 , стартовий пакет «Водафон» та сім- картку мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 27.06.2023 вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000218 від 11.03.2023.

Перелічені вище та речі мають важливе значення для кримінального провадження оскільки є необхідними для встановлення фактів та обставин, що встановлюються і мають значення для досудового розслідування.

Окрім того, вилучені під час обшуку мобільні термінали та сім-карти, можуть містити сліди кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетним до його вчинення, а також свідчити про їх взаємозв`язок, спілкування та як наслідок попередню змову у вчиненні цього злочину. Як встановлено досудовим розслідуванням, речі, а саме: мобільний телефон «Samsung А22» в корпусі чорного кольору у чорному чохлі ІМЕН: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_6 , стартовий пакет «Водафон» та сім-картка мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 , - зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відтак просить клопотання задовольнити.

Дослідивши представлені матеріали, письмову заяву прокурора, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000218 від 11.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України.

У провадженні слідчого відділу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 11.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвала себе та свою доньку ОСОБА_5 , у Франківському відділі соціального захисту населення управління соціального захисту Львівської міської ради у якості внутрішньо переміщеної особи за адресою тимчасового проживання: АДРЕСА_1 , та отримує соціальні виплати, передбачені законодавством України для вказаної категорії осіб, крім цього ОСОБА_4 , у серпні 2022 року, шляхом омани поновила заблоковану на території України SІМ-картку мобільного оператора (м.т. НОМЕР_1 ), що раніше використовувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час здійснення фінансових операцій у банківських установах України.

За допомогою вказаної SІМ-картки, ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення та за попередньою змовою із ОСОБА_6 , шляхом внесення недостовірних даних у Єдиному Інтернет - порталі державних послуг України «Дія», зареєструвала останню та її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у якості внутрішньо переміщених осіб за адресою тимчасового проживання: АДРЕСА_1 , та отримує від їх імені соціальні виплати. Фактично, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з часу окупації Луганської обл. РФ, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підконтрольну Україні територію не виїжджали.

Для повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, збирання доказів та завершення досудового розслідування, на підстави ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 27.06.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в результаті проведення якого виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон «Iphone X» в корпусі чорного кольору у прозорому силіконовому чохлі ІМЕІ: НОМЕР_2 із встановленою сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_3 , мобільний телефон «Samsung А22» в корпусі чорного кольору у чорному чохлі ІМЕН: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_6 , стартовий пакет «Водафон» та сім- картку мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 .

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 27.06.2023 року, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Iphone X» в корпусі чорного кольору у прозорому силіконовому чохлі ІМЕІ: НОМЕР_2 із встановленою сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_3 , мобільний телефон «Samsung А22» в корпусі чорного кольору у чорному чохлі ІМЕН: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_6 , стартовий пакет «Водафон» та сім- картку мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 .

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно статті 131, частини першої статті 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, відповідно до частини першої статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти росії" від 6 листопада 2008 року, де визнавалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, накладення арешту є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею у відповідності до вимог ч.1ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відтак враховуючи те, що 27.06.2023, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Samsung А22» в корпусі чорного кольору у чорному чохлі ІМЕН: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_6 , стартовий пакет «Водафон» та сім- картку мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 , оскільки такі були знаряддям вчинення злочину і на них збереглись сліди злочину; можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому може використаний може бути як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В ході проведення досудового розслідування виникла у необхідність у проведенні ряду слідчих дій по даному кримінальному провадженню, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, зникненням, втраченим, знищеним, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що унеможливить встановлення важливих всіх обставин даного кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 117,170-173,309,395 КПК України,-

постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Samsung А22» в корпусі чорного кольору у чорному чохлі ІМЕН: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_6 , стартовий пакет «Водафон» та сім-картка мобільного оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 .

Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпорядження (реалізацію) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище об`єктів до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1