Справа № 496/1580/22
Провадження № 1-кп/496/253/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноволодимирівка (Михайлівка) Березівського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

УСТАНОВИВ:

04.06.2021 року о 06 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota», моделі «Ніlux», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі Об`їзд м. Одеса зі сторони селища Котовського в сторону селища Усатове Одеського району Одеської області, на прямій ділянці дороги не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не контролюючи в повному обсязі рух транспортного засобу, здійснив виїзд на регульоване світлофором перехрестя автодороги Об`їзд м. Одеса з вул. Шевченка в межах с. Латівка Одеського району Одеської області на сигнал світлофора, що забороняє рух, в результаті чого допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля з лівою передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по вказаному перехресті на сигнал світлофора, що дозволяв рух, з права на ліво по відношенню до автомобіля ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку. Гематоми повік правого ока, субконюктивального крововиливу справа. Перелому медіальної стінки орбіти праворуч. Переломів ребер 1-9 ліворуч. Закритого травматичного вивиху акроміального кінця лівої ключиці з пошкодженням акроміальної-ключичної, акроміально-клювоподібної та ключично-клювоподібних зв`язок. Наявні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Такими предметами могли бути виступаючі частини салону автомобіля, який рухався в умовах ДТП. Всі вищевказані тілесні ушкодження утворилися одномоментно та складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю ВАЗ, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, переломів 5 та 6 ребер праворуч, 3,4,5,6,7,8 ребер ліворуч. Наявні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Такими предметами могли бути виступаючі частини салону автомобіля, який рухався в умовах ДТП. Всі вищевказані тілесні ушкодження утворилися одномоментно та складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до пошкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав. При цьому пояснив, що він не помітив червоне світло світлофору і проїхав перехрестя в результаті чого сталось ДТП. Він сплатив потерпілим на лікування 40000 грн. У скоєному кається та просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він використовує транспорт в підприємницькій діяльності та для переміщення до лікарні дружини, яка є особою з інвалідністю.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового засідання не з`явились, а їх представник ОСОБА_4 в судовому засіданні на цивільних позовах потерпілих до ПрАТ СК «Євроінс Україна» наполягав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченому, то просив призначити йому основне покарання з іспитовим строком, а також не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_6 винним у скоєнні вказаного кримінального правопорушення і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, вчинив необережний тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив необережний тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, при цьому суд вважає можливим призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

З свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №656903 вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрований як фізична особа підприємець з 24.07.2009 року, а з пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_9 є особою з інвалідністю 2-ї групи загального захворювання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 є приватним підприємцем, має дружину яка є особою з інвалідністю 2 групи і посвідчення водія йому необхідне для здійснення підприємницької діяльності, а також для переміщення дружини до лікарні, а тому суд вважає можливим не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

По справі понесені витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 7447 грн 86 коп., а тому вказані витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а щодо заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту вирішити на підставі ст. 174 КПК України.

По справі було заявлено цивільні позови потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого. У зв`язку із відшкодуванням обвинуваченим вказаної шкоди, ухвалою суду від 09 лютого 2023 року провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_6 закрито.

Представником потерпілої ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_4 було подано цивільний позов (а.с.41-44), в якому він просить стягнути з відповідача приватного акціонерного товариства страхової компанії «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_8 страхове відшкодування в сумі 3928 грн 52 коп. та моральну шкоду в сумі 326 грн 43 коп., а всього 4254 грн 95 коп.

При цьому посилається на те, що на момент пригоди керований обвинуваченим ОСОБА_6 автомобіль Toyota Hilux, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований в страховій компанії ПрАТ СК «Євроінс Україна», про що свідчить долучений до позовної заяви страховий поліс ОСЦПВВНТЗ №АР/1591358, термін дії якого з 30.03.21 року до 29.03.22 рік. Предметом договору між страховиком і страхувальником є цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, а за умови настання страхового випадку страхова компанія зобов`язана відшкодувати матеріальний збиток і моральну шкоду потерпілому. Відповідно до змісту поліса ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає до 260000,00 (двісті шістдесят тисяч) гривень, за матеріальний збиток складає до 130000,00 (сто тридцять тисяч) гривень, вартість франшизи 2600 (дві тисячі шістсот) гривень. Загальна сума заподіяного потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на день подачі позовної заяви складається з вартості ліків, витрат на лікування і медичні дослідження на загальну суму 6528 грн 52 коп. Посилаючись на ст. 26-1 Закону, представник потерпілої просить суд стягнути з ПрАТ СК «Євроінс Україна» на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 326 грн 43 коп., що становить п`ять відсотків з суми 6528 грн 52 коп., а також відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону, просить суд може стягнути з ПрАТ СК «Євроінс Україна» на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальний збиток, спричинений сплатою вартості ліків, лікування і медичних досліджень на загальну суму 3928 грн 52 коп. з розрахунку (6528 грн 52 коп. (вартість лікування) 2600 грн (сума франшизи) = 3928 грн 52 коп.)

Крім цього, представником потерпілого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_4 подано цивільний позов (а.с.65-69), який він 28.11.2022 року уточнив (а.с.153-167) і просить суд стягнути з ПрАТ СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_10 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну в результаті ДТП, у розмірі 56407 грн, за шкоду, заподіяну житло і здоров`ю у розмірі 58115 грн 27 коп., заподіяну моральну шкоду у розмірі 2905 грн 76 коп., за евакуацію пошкодженого автомобіля у розмірі 2511 грн 30 коп., за проведення автотоварознавчої експертизи №7428 від 23.10.2022 року у розмірі 3232 грн, а загалом на суму 120571 грн 35 коп.

При цьому посилається на те, що на момент пригоди керований обвинуваченим ОСОБА_6 автомобіль Toyota Hilux, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований в страховій компанії ПрАТ СК «Євроінс Україна», про що свідчить долучений до позовної заяви страховий поліс ОСЦПВВНТЗ №АР/1591358, термін дії якого з 30.03.21 року до 29.03.22 рік. Предметом договору між страховиком і страхувальником є цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, а за умови настання страхового випадку страхова компанія зобов`язана відшкодувати матеріальний збиток і моральну шкоду потерпілому. Відповідно до змісту поліса ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає до 260000,00 (двісті шістдесят тисяч) гривень, за матеріальний збиток складає до 130000,00 (сто тридцять тисяч) гривень, вартість франшизи 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Сума заподіяного матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , його пошкодженням, згідно висновку судової авто- товарознавчої експертизи №7428 від 23.10.2022 року становить 56407 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 керував вказаним автомобілем згідно договору купівлі-продажу. Відповідно до довіреності, власником автомобілю ОСОБА_11 потерпілому надано право представляти його права в суді та у випадку спричинення транспортному засобу пошкодження в результаті ДТП отримувати страхове відшкодування. Крім того, сума заподіяного ОСОБА_7 матеріального збитку також складається з вартості ліків, витрат на лікування і медичні дослідження, вартості імплантантів на загальну суму 58115 грн 27 коп. Таким чином загальна сума завданої ОСОБА_7 матеріальної шкоди складає 114522 грн 39 коп., що вбачається з розрахунку: 56407 грн + 58115 грн 39 коп. = 114522 грн 39 коп.

Потерпілий вказує, що згідно із ст. 26-1 Закону страхова компанія, крім іншого, повинна відшкодувати йому моральну шкоду, яка становить п`ять відсотків від суми матеріального збитку за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка складається з вартості ліків, витрат на лікування і медичні дослідження, вартості імплантантів у розмірі 58115 грн 27 коп. та становить 2905 грн 76 коп.

З місця пригоди пошкоджений автомобіль ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за рішенням слідчого був евакуйований до спецмайданчику з метою проведення експертиз. За цю евакуацію потерпілим було сплачено 2511 грн 30 коп., які суд може стягнути з ПрАТ СК «Євроінс Україна».

Після подання до ПрАТ СК «Євроінс Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, всупереч вимогам закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник страхової компанії не оглядав та не провів напротязі 10 діб оцінку пошкодженого автомобіля ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після нез`явлення страховика для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, потерпілий був вимушений за свої кошти провести оцінку з метою встановлення вартості заподіяного матеріального збитку. За проведення автотоварознавчої експертизи №7428 від 23.10.2022 року ним експерту ОСОБА_12 було сплачено 3232 грн.

На його думку ПрАТ СК «Євроінс Україна» зобов`язана відшкодувати ОСОБА_7 страхову суму за шкоду, заподіяну майну у розмірі 56407 грн, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 58115 грн 27 коп., заподіяну моральну шкоду у розмірі 2905 грн 76 коп., за евакуацію пошкодженого автомобіля у розмірі 2511 грн 30 коп. та за проведення автотоварознавчої експертизи №7428 від 23.10.2022 року у розмірі 3232 грн.

За договором страхування вартість франшизи складає 2600 грн, а тому ПрАТ СК «Євроінс Україна» зобов`язано відшкодувати потерпілому загальну страхову суму 120571 грн 35 коп.

24.01.2023 року від представника ПрАТ СК «Євроінс Україна» ОСОБА_13 до суду надійшов відзив на вказані позовні заяви, в якому він просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтовує тим, що 29.03.2021 року між ПрАТ СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_6 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №Ар/1591358, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб Toyota Hilux, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 04.06.2021 року на 11 км + 0 м автодороги М-28 «Одеса-Южний» сталась ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та забезпеченого транспортного засобу Toyota Hilux, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_7 та його пасажирка ОСОБА_8 були травмовані. 08.06.2021 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» було отримано повідомлення від ОСОБА_6 №38570 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком. 05.07.2021 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» було отримано повідомлення ОСОБА_7 №38570 про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою. 01.11.2021 року уповноваженим представником ПрАТ СК «Євроінс Україна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що складено відповідний акт. 25.05.2022 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» було отримано повідомлення ОСОБА_8 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілої особи, а також заяву ОСОБА_8 про страхове відшкодування. Цього ж дня ПрАТ СК «Євроінс Україна» було отримано заяву ОСОБА_7 про страхове відшкодування. 19.07.2022 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» листом було повідомлено ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про призупинення строку для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування у зв`язку із перебігом кримінального провадження за фактом ДТП на підставі ст. 36 Закону.

Щодо позовних вимог ОСОБА_8 представник ПрАТ СК «Євроінс Україна» зазначив, що наразі цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 не настала, оскільки станом на день надання відзиву на позовну заяву відсутнє рішення/постанова/вирок суду про визнання останнього винним в вчиненні вищевказаної ДТП. Крім того, ПрАТ СК «Євроінс Україна» було проаналізовано надані ОСОБА_8 медичні та розрахункові документи та встановлено, що розмір обґрунтованих та документально підтверджених закладом охорони здоров`я витрат на лікування складає 5465 грн 25 коп., оскільки решта заявлених витрат не узгоджується з вимогами ст. 24 Закону. Представник ПрАТ СК «Євроінс Україна» вказує, що потерпіла ОСОБА_8 на момент ДТП була пасажиркою транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , при цьому вона не є та не була власником джерела підвищеної небезпеки, а тому по відношенню до самої ДТП є третьою особою. Шкода її здоров`ю була спричинена внаслідок зіткнення двох транспортних засобів, тобто внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом №АР/8377506. Однак в матеріалах справи відсутні відомості, чи зверталась ОСОБА_8 або її представник із будь-якими повідомленнями, заявами до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на виплату страхового відшкодування. За таких обставин, у разі встановлення цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_14 сума страхового відшкодування для ОСОБА_8 може скласти: 5465 грн 25 коп. (обґрунтовані та документально підтверджені закладом охорони здоров`я витрати на лікування потерпілої) * 5% (моральна шкода, пов`язана із ушкодженням здоров`я потерпілої) / 2 (кількість осіб, спільними діями яких заподіяно шкоди потерплій) = 2869 грн 26 коп.

Щодо позовних вимог ОСОБА_7 представник ПрАТ СК «Євроінс Україна» зазначив, що страховою компанією було проаналізовано надані ОСОБА_7 медичні та розрахункові документи та встановлено, що розмір обґрунтованих та документально підтверджених закладом охорони здоров`я витрат на лікування складає 50928 грн 07 коп., оскільки решта заявлених витрат не узгоджується із вимогами ст. 24 Закону. Висновком експерта №21-46747 автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП від 04.06.2021 року, складеного 05.01.2022 року судовим експертом ОНДІСЕ ОСОБА_15 встановлено, що ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 36912 грн 12 коп., розмір матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля до його пошкодження, при цьому встановити судовому експерту утилізаційну вартість даного автомобіля не вдалося. Зважаючи на те, що вказаний висновок автотоварознавчої експертизи не містить заключення про вартість пошкодженого транспортного засобу ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, відповідний висновок не може слугувати належним та достатнім доказом для стягнення з ПрАТ СК «Євроінс Україна» матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП. На виконання приписів ст. 22 Закону ПрАТ СК «Євроінс Україна» було замовлено звіт №15393 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаний оцінювачем ОСОБА_16 . Даним Звітом про оцінку було встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 99144 грн 01 коп., ринкова вартість (вартість до ДТП) складає 48943 грн 32 коп., а вартість матеріального збитку складає 48943 грн 32 коп. у зв`язку з економічною недоцільністю проведення відновлювального ремонту даного транспортного засобу. На виконання приписів статей 22, 30 Закону ПрАТ СК «Євроінс Україна» було замовлено дослідження вартості придатних залишків №15393/1, виконане оцінювачем ОСОБА_16 . Відповідно до отриманих висновків, вартість транспортного засобу ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у пошкодженому стані 6050 грн. Що стосується відшкодування ПрАТ СК «Євроінс Україна» витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля у розмірі 2511 грн 30 коп. представник зазначив, що поміщення транспортного засобу ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів було здійснено за рішенням слідчого в межах виконання приписів КПК України, тобто для забезпечення подальшого проведення кримінального провадження за фактом ДТП, а тому відповідні витрати не відшкодовуються ПрАТ СК «Євроінс Україна», оскільки їх відшкодування покладено на державу. Отже, у разі встановлення цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_6 сума страхового відшкодування для ОСОБА_7 може скласти: 1) 48943 грн 32 коп. (вартість ТЗ до ДТП) 6050 грн (вартість ТЗ після ДТП) = 42893 грн 32 коп. (шкода, завдана майну); 2) 50928 грн 07 коп. (обґрунтовані та документально підтверджені витрати закладом охорони здоров`я) * 5% (моральна шкода, пов`язана із ушкодженням здоров`я потерпілого) = 2546 грн 40 коп.

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1 статті 2 Закону №1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинні на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

За змістом пункту 24.1 статті 24 Закону №1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Статтею 26-1 Закону №1961-IV встановлено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до статті 28 Закону №1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом статей 29, 30 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 зазначено, що у Законі №1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

За змістом чч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі №204/3783/16-ц.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною 2 статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені в постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №466/4412/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №756/16649/13-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі №447/2438/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі №601/1304/15-ц, від 03 червня 2020 року у справі №345/3335/17, від 07 жовтня 2020 року у справі №742/637/19.

Водночас, в судовому засіданні ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не доведено, що ДТП сталася внаслідок умислу потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 або непереборної сили.

Отже цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілих осіб до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та давши оцінку поданим сторонами доказам, враховуючи неведені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку про те, що страховик, в силу вимог статей 24, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язаний виплатити потерпілій ОСОБА_8 страхове відшкодування, яке включає обґрунтовані витрати на лікування у розмірі 3928 грн 52 коп. та моральну шкоду у розмірі 326 грн 43 коп., а потерпілому ОСОБА_7 страхове відшкодування, яке включає шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 56407 грн, обґрунтовані витрати на лікування у розмірі 58115 грн 27 коп., моральну шкоду у розмірі 2905 грн 78 коп. витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля у розмірі 2511 грн 30 коп. При цьому, враховуючи те, що вартість матеріального збитку, завданого потеплілому ОСОБА_7 внаслідок ДТП, яка сталася 04.06.2021 року, визначається такою, що дорівнює вартості утилізації КТЗ (металобрухту), згідно висновку експерта №7428 від 23.10.2022 року, а тому суд вважає необхідним передати ПАТ СК «Євроінс Україна» автомобіль ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, суд вважає необхідним стягнути з ПрАТ СК «Євроінс Україна» на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати на проведення автотоварознавчої експертизи №7428 від 23.10.2022 року у розмірі 3232 грн, враховуючи те, що після подання до страхової компанії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, всупереч вимогам п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник страхової компанії не оглядав та не провів напротязі 10 діб оцінку пошкодженого автомобіля ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Керуючись ст. ст. 100, 174, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, 75, 76, ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_6 відраховувати з 15.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 7447 грн 86 коп.

Скасувати арешти, застосовані ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08 червня 2021 року на автомобіль «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 та на автомобіль «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази по справі: автомобіль «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 , а автомобіль «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 передати приватному акціонерному товариству страхова компанія «Євроінс Україна».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до приватного акціонерного товариства страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія «Євроінс Україна» (юридична адреса: 03150, Україна, м Київ, вул. Велика Васильківська, 102, код ЕГРПОУ 22868348)на користь ОСОБА_8 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) страхове відшкодування у розмірі 3928 грн 52 коп. та моральну шкоду у розмірі 326 грн 43 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія «Євроінс Україна» (юридична адреса: 03150, Україна, м Київ, вул. Велика Васильківська, 102, код ЕГРПОУ 22868348)на користь ОСОБА_7 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) страхове відшкодування: за шкоду заподіяну майну у розмірі 56407 грн; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 58115 грн 27 коп.; моральну шкоду у розмірі 2905 грн 76 коп.; за евакуацію пошкодженого автомобіля у розмірі 2511 грн 30 коп.; за проведення автотоварознавчої експертизи №7428 від 23.10.2022 року у розмірі 3232 грн, а загалом 120571 грн 35 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1