Справа № 541/2169/23
№ провадження 1-кп/541/239/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 08.03.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широка Долина Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця, перебуваючого на посаді розвідника-сапера 5 розвідувальної групи спеціального призначення 9 роти спеціального призначення 3 загону спеціального призначення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.07.2016 Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 32 від 01.02.2023 на посаду розвідника-сапера 5 розвідувальної групи спеціального призначення 9 роти спеціального призначення 3 загону спеціального призначення.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 07.05.2016 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 286 та ст. 69 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки. Вирок суду скасовано вироком Апеляційного суду Полтавської області від 01.07.2016 та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 09.12.2019 року, яку ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.01.2020 залишено без змін, ОСОБА_4 , на підставі ст. 82 КК України, невідбуту частину покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців 22 (двадцять два) дні позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, з відрахуванням 20% від заробітної плати на користь держави із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, 21.02.2020 ОСОБА_4 поставлено на облік до Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області та 27.02.2020 останній ознайомився з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, про що ним було дано підписку та письмове пояснення, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання.

Однак ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з умовами відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та попередженим про передбачену ч. 1 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого покарання, незважаючи на попередження про наслідки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки продовжував здійснювати керування транспортним засобом.

Так, 30.10.2022 близько 02:00 години, ОСОБА_4 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Корніліча, що в селищі міського типу Шишаки Миргородського району Полтавської області, в результаті чого допустив ряд адміністративних правопорушень та був притягнутий поліцейськими з РПП СПД №1 ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126 КУпАП (постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД, №198040 від 30.10.2022) у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, та відповідно до постанови Шишацького районного суду Полтавської області від 30.11.2022 за ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи засудженим до позбавлення права займатись певною діяльністю, а саме керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від вказаного покарання передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, керував транспортним засобом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування провадження, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 389 КК України - ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, котра вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувачений є учасником бойових дій та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим за ч. 1 ст. 389 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є проступком.

При призначенні покарання обвинуваченому суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризуються позитивно, має міцні соціальні зв`язки та на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем, виконує завдання в зоні бойових дій, має державну нагороду - медаль «За поранення», відповідно до листа командира роти ОСОБА_4 вніс вагомий вклад як військовослужбовець під час виконання бойових завдань.

Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання за ч. 1 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертівв кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 69, 100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- оптичний носій інформації - «DVD-R» диск на якому містяться відеофайли події, які мали місце 30.10.2022 в смт. Шишаки Миргородського району Полтавської області - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000070, яке знаходиться у Полтавській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Центрального регіону.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1