справа № 492/410/23
провадження № 1-кп/492/116/23
ВИРОК

Іменем України

14 вересня 2023 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000198, внесеному 22 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Посьолок Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

У листопаді 2022 року, більш точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , будучи з 21 квітня 2022 року мобілізованим до лав Збройних Сил України, знаходячись неподалік від м.Куп`янськ Харківської області, у районі бойових дій на тимчасово окупованих та оточених територіях, знайшов бойові припаси, а саме: 598 патронів, які згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/5073-БЛ від 07 квітня 2023 року судової експертизи зброї, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без внесених конструктивних змін - 5,45мм військовими проміжними патронами (5,45x39мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, ручного кулемету РПК-74, є придатними до стрільби та 4 корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та 3 корпуси ручних осколкових гранат РГД-5, які являються конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини в металевому корпусі та належать до вибухових речовин; 7 запалів УЗРГМ-2, які згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/5072-ВТХ від 28 квітня 2023 року судової вибухово-технічної експертизи зброї, являються засобами підриву та належать до бойових припасів. Корпуси гранат Ф-1 і РГД-5 та запали УЗРГМ-2 конструктивно сумісні, безперешкодно з`єднуються між собою, і в сукупності утворюють відповідно чотири ручні осколкові гранати Ф-1 та три ручні осколкові гранати РГД-5. Ручні осколкові гранати Ф-1 та РГД-5 являються вибуховими пристроями промислового виготовлення, належать до бойових припасів та придатні до вибуху. Вищезазначені бойові припаси ОСОБА_5 поклав у свій рюкзак, у якому носив їх при собі до кінця грудня 2022 року, скориставшись послугами експрес доставки компанії «Нова пошта», надіслав вказані набої та гранати з запалами до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , які отримала його мати ОСОБА_6 , не знаючи про вміст доставленої посилки. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08 березня 2023 року № 65, ОСОБА_5 звільнено з військової служби, після чого 09 березня 2023 року він прибув до місця свого проживання за вищезазначеною адресою, де з вказаного часу, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, зберігав вказані 598 патронів, 4 корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та 3 корпуси ручних осколкових гранат РГД-5, а також 7 запалів УЗРГМ-2, до їх вилучення 22 березня 2023 року співробітниками поліції.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

29 квітня 2023 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000198 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину та зобов`язався беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні злочину. Також, сторонами угоди з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів; обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; беззастережне визнання своєї винуватості, визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений ним злочин за ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні також щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор, захисник-адвокат в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Просив вищевказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Заслухавши прокурора, захисника-адвоката та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, КК України суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину; умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Суд вважає доведеною в підготовчому судовому засіданні винність обвинуваченого ОСОБА_5 , тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 29 квітня 2023 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , відповідає вимогам ч. 2, ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а тому є всі правові підстави для затвердження даної угоди судом і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Відповідно до ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 цієї статті, відповідно до якої у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинні міститися відомості, передбачені ст. 374 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: 4 предмети схожі на корпус гранати Ф - 1 та 3 предмети схожі на корпус гранати РГД-5 без запалів; 7 предметів схожі на запали від гранат типу УЗРГМ - 2; 298 предметів зовні схожих на набої, з різним маркуванням, калібру 5,45; 6 магазинів, в яких знаходяться по 30 предметів зовні схожих на набої та одна коробка в якій знаходяться 120 предметів зовні схожих на набої з різним маркуванням, калібру 5,45; тканинний рюкзак чорного кольору; 3 предмети чорного кольору, схожих на магазини від автоматичної зброї (порожніх); 2 предмети коричневого кольору, схожих на магазини від автоматичної зброї (порожніх), - підлягають знищенню.

У зв`язку з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і проведенням по кримінальному провадженню експертного дослідження по встановленню його вини, суд, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, прийшов до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів, які проводили судову експертизу зброї, судову вибуховотехнічну експертизу у наявному кримінальному провадженні на загальну суму 1711,12 грн.

Враховуючи, що речові докази, на які ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року накладено арешт, підлягають знищенню, судна підставі ч. 4 ст. 174 КПК України прийшов до висновку про скасування арешту на вищевказані речові докази.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 квітня 2023 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000198.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 14 вересня 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1711 (одна тисяча сімсот одинадцять) гривень 12 копійок.

Речові докази: предмети схожі на корпус гранати Ф - 1 та 3 предмети схожі на корпус гранати РГД-5 без запалів; 7 предметів схожі на запали від гранат типу УЗРГМ - 2; 298 предметів зовні схожих на набої, з різним маркуванням, калібру 5,45; 6 магазинів, в яких знаходяться по 30 предметів зовні схожих на набої та одна коробка в якій знаходяться 120 предметів зовні схожих на набої з різним маркуванням, калібру 5,45; тканинний рюкзак чорного кольору; 3 предмети чорного кольору, схожих на магазини від автоматичної зброї (порожніх); 2 предмети коричневого кольору, схожих на магазини від автоматичної зброї (порожніх) - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року, на вказані речові докази.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1