ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3271/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/940/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 ч.1 п. 10 КПК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0000655 від 27.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що в обвинувальному акті при викладенні обвинувачення слідчим не зазначена мета вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

При цьому зазначено, що ОСОБА_6 , придбала бланки, але не зазначено чи є вони підробленими, заповнила дані бланки з метою приховування іншого злочину, що не відповідає фабулі, за якою слід встановити, як саме бажала використати ці бланки ОСОБА_6 або інша особа, далі зазначено, що ОСОБА_6 замовила та отримала відповідні печатки, відбитки яких нанесла на бланки, та залишила ї х на зберіганні, але не зазначено з якою метою. Слідчим сформульовано обвинувачення тільки як «.. тобто підроблення офіційного документа», а мета у висновку слідчого щодо бланків та печаток не зазначена.

Таким чином судом констатовано, що формулювання обвинувачення не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду скасувати.

Повернути обвинувальний акт у вказаному провадженні до суду першої інстанції для проведення розгляду з стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ст. 291 КПК України не передбачено перелік частин складу злочину, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, що підлягають окремому зазначенню в обвинувальному акті.

Відомості стосовно часу, місця, способу, мотиву, мети та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, а також, обстановки, засобів та знарядь вчинення злочину відносять до фактичних обставин кримінального правопорушення та були викладені в обвинувальному акті, однак суд помилково прийшов до висновку про їх відсутність в обвинувальному акті.

До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.

Вказує також, що посилання суду першої інстанції на неконкретність самого змісту формулювання обвинувачення є передчасним та незаконним, оскільки поняття конкретності обвинувачення не визначено чинним КПК України

Обвинувачення органом досудового розслідування було пред`явлено в присутності сторони захисту, яка приймала участь і під час судового розгляду.

Крім того, посилання суду на неконкретність самого змісту формулювання обвинувачення є таким, що не відповідає дійсності, оскільки обвинувачення з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, вважаю повністю відповідає статті КК України, є зрозумілим і може бути роз`яснено судом в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Також, автор апеляційної скарги вказує, що відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2023 вбачається, що сторона захисту (як обвинувачені, так і його захисники) не заявляли інших клопотань та заперечень проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, що додатково підтверджує той факт, що пред`явлене обвинувачення є зрозумілим для сторони захисту, а їх подальші непогодження з ним є позицією сторони захисту, а тому висновки суду про його неконкретність є передчасними.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Прокурор надіслав клопотання, в якому просив провести судовий розгляд без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки при викладенні фактичних обставин у ньому зазначено мету вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

В той же час, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідженням всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

В той де час суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинувачених.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, прокурором повністю дотриманні вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, так як обвинувальний акт містить чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про недотримання прокурором в цій частині вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали про повернення обвинувального акта прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

За таких обставин оскаржувану ухвалу належить скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404,405, 407,408, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді