Справа № 570/4097/23
Номер провадження 1-кс/570/581/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна (матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 28.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України ), -

в с т а н о в и в :

В провадженні СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали зазначеного досудового розслідування.

Досудовим слідством встановлено, що в результаті можливих протиправних дій певних осіб у незаконний спосіб потерпілі були позбавлені права власності на нерухоме майно: власне житло за адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на дане нерухоме майно, оскільки в подальшому можливі інші незаконні дії з таким майном, зокрема, воно може бути продане, подароване, передане у власність іншим чином, чим може перешкодити проведенню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування. Таким чином з метою збереження отриманої доказової бази слідчий просить суд накласти арешт на зазначене нерухоме майно.

Слідчий подане клопотання про арешт майна підтримує.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

В провадженні СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 ст. 170 КПК України визначається, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи від імені М. по довіреності, посвідченій ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області 09 серпня 2017 року за реєстром №390, а також від імені М. по довіреності, посвідченій ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області подарувала М. по 1/4 відповідної частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В ході допиту потерпілих встановлено, що вони не уповноважували приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_7 представляти їх інтереси щодо дарування по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями.

Особа, якій належить майно - відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя переконався в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, та врахував: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому суд вважає слушними доводи слідчого про те, що розгляд справи можливо провести без виклику власника майна, оскільки в іншому разі вона матиме змогу розпорядитися майном.

Враховуючи викладені вище обставини вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 110, 170, 173, 175, 309, 370, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1