Справа № 304/21/23 Провадження № 1-кс/304/248/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 00000170 від 13 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

01 червня 2023 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на 7 ноутбуків марки «De11» з відсутніми серійними номерами, а саме: ноутбуки з робочих столів № 6 та № 7; ноутбуки з робочих столів №2 та №3; ноутбуки з робочих столів № 4 та № 5; ноутбук з робочого столу № 1; 8 мобільних телефонів, а саме: мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору; мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору; мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору; мобільний телефон марки «ZTE» синього кольору; мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору; мобільний телефон марки «ZTE», синього кольору; мобільний телефон марки «ZTE» синього кольору; мобільний телефон марки «ZTE» синього кольору; 2 флеш-картки MicroSВ p надписом «Kingston» ємкістю 16 ГБ з картрідером кожна, які вилучені 30 травня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , 6 поверх, 603 кабінет, що па праві приватної власності належить приватному підприємству побутових послуг «Смерічка», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Процесуальний закон дозволяє слідчому судді розглядати клопотання слідчого, прокурора про арешт майна без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, лише якщо майно не було тимчасово вилучене (ч. 2 ст. 172 КПК України).

З клопотання ж установлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є тимчасово вилученим, однак клопотання не містить відомостей про власника майна чи його законного володільця (місцезнаходження чи перебування таких осіб чи інших контактів), які б дали змогу слідчому судді здійснити судовий виклик.

Тобто, вказане позбавляє слідчого суддю можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо судового виклику власника чи законного володільця вказаного майна для розгляду клопотання.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту ч. 3 ст. 172 КПК України передбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Отже, наведені обставини, на думку слідчого судді, унеможливлюють розгляд цього клопотання, у зв`язку з чим таке підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків відповідно до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з цим клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 00000170 від 13 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору, встановивши строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1