Справа №127/317/21
Провадження №1-кп/127/24/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників: представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2020 за № 0001134,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинувачений повідомив, що наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Прокурор та представник потерплого проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Частиною четвертою статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 з вересня 2019 року за усною домовленістю з директором ПП «Королівський Смак Плюс», яке зареєстроване та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: вул. Чехова в м. Вінниця, 35, ОСОБА_7 , не будучи особою з повною матеріальною відповідальністю, виконував обов`язки експедитора підприємства, які полягали у доставці товару та отриманні від контрагентів грошових коштів за доставлений товар, передачу їх до каси ПП «Королівський Смак Плюс».

ОСОБА_5 , виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 26.05.2020 (точного часу встановити не представилось за можливе), знаходячись на оптовій базі, а саме на складах №1 та № 3, що за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Леніна, 252, отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № АЙ 000069426 від 25.05.2020, грошові кошти в сумі 3822,84 грн. та відповідно до видаткової накладної № АЙ 000069428 від 25.05.2020 - грошові кошти в сумі 9698,47 грн. Після цього, 26.05.2020 (точного часу встановити не представилось за можливе), ОСОБА_5 , знаходячись у продуктовому магазині, розташованому за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Мурафа, вул. Коцюбинського, 48, отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № АЙ 000069177 від 25.05.2020, грошові кошти в сумі 325,20 грн.

Крім того, ОСОБА_5 28.05.2020 (точного часу встановити не представилось за можливе), знаходячись на оптовій базі «Молочний склад», за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. Залізної дивізії, 30А, отримав від продавця складу за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № АЙ000071145 від 27.05.2020, грошові кошти в сумі 16405,41 грн. та відповідно до видаткової накладної АЙ000071117 від 27.05.2020 992 грн. Після цього, перебуваючи на оптовій базі «Молочний склад» за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. Залізної дивізії, 30А, ОСОБА_5 отримав від продавця складу за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № АЙ000070845 від 27.05.2020, грошові кошти в сумі 1266,84 грн. та відповідно до видаткової накладної № АЙ000071176 від 27.05.2020 9004,85 гривень.

Після цього, знаходячись у магазині «Гастроном», що за адресою: м. Крижопіль, вул. Героїв України, 53 А, ОСОБА_5 отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної №АЙ000071167 від 27.05.2020, грошові кошти в сумі 1014,66 грн., відповідно до видаткової накладної № АЙ000070884 від 27.05.2020 4456,02 грн. та відповідно до видаткової накладної № АЙ000071132 від 27.05.2020 5583,95 грн.

У подальшому, 28.05.2020, у період часу з 16.00 год. до 18.00 год., ОСОБА_5 із вказаними грошовими коштами повернувся до каси ПП «Королівський Смак Плюс», що за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 35, та передав до каси підприємства грошові кошти в сумі 3822,84 грн. відповідно до видаткової накладної № АЙ000069426; грошові кошти в сумі 992 грн. відповідно до видаткової накладної № АЙ000071117 та грошові кошти в сумі 1266,84 грн. відповідно до видаткової накладної № АЙ000070845. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на таємне викрадення решти отриманих ним 26 та 27 травня 2020 року грошових коштів в сумі 46488,56 грн., що також підлягали передачі в касу підприємства.

Реалізовуючи цей умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зазначені кошти, забравши їх собі без передачі в касу, після чого місце події залишив та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ПП «Королівський Смак Плюс» в особі ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 46488,56 грн.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за частиною першою статті 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, поряд з тим просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинувачений зазначив, що наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Суд враховує висновок Верховного Суду (далі ВС), зроблений у постанові від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18, відповідно до якого невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення, якщо є згода цих осіб на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, а також за умови, що суд роз`яснив їм суть підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Сторона захисту, заявляючи клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, просила закрити кримінальне провадження саме за частиною першою статті 185 КК.

Згідно з класифікацією, що була чинною на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зазначене діяння (вчинене 26.05.2020 та 27.05.2020) відносилось до злочинів середньої тяжкості. Однак на час розгляду справи судом вказане діяння кримінальним законом класифіковано як кримінальний проступок.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Вирішуючи питання щодо заявленого стороною захисту клопотання, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), зокрема, до КК внесені зміни, у тому числі й до положень кримінального закону щодо строків давності. Окрім змін у термінології внесені зазначеним Законом зміни суті питання щодо строків давності не стосуються.

Відповідно до частини третьої статті 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, суд вважає, що під час вирішення питань, які ініційовані у клопотанні сторони захисту необхідно керуватися саме приписами кримінального закону, який чинний на час вирішення зазначеного клопотання сторони захисту.

Пунктом 2 частини першої статті 49 КК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З наданого суду матеріалів убачається, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення останнім було вчинене 26.05.2020 та 27.05.2020, тобто на час розгляду кримінального провадження судом минуло понад три роки з дня вчинення кримінального правопорушення. Отже, підставою для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є настання певної події, а саме закінчення строків давності на час розгляду кримінального провадження судом.

Вирішуючи питання щодо наявності умов судового розгляду дійшла до переконання, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною першою статті 185 КК.

Суд вже зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що ВС в ухвалі від 13.06.2019 (справа № 322/5602/13-к) зазначив, що застосування положень кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для суду є обов`язковими. Тобто положення статті 49 КК носять імперативний характер та у разі встановлення судом закінчення цього строку безпідставної відмови у звільненні від відповідальності процесуальним законом не передбачено, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду, наполягаючи на завершенні розгляду пред`явленого обвинувачення винній особі в загальному порядку.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок зроблений ВС і у постанові від 29.05.2019 (справа № 287/359/14-к) та постанові від 19.11.2019 (справа № 345/2618/16-к).

При цьому у постанові від 19.11.2019 ВС додатково зауважив, що пунктом 1 частини другої статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд вже зазначив вище, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені частиною першою статті 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у частині першій статті 49 КК строків не вчинила нового кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною першою статті 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Про обов`язок суду вирішити питання про звільнення особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності відповідних умов та підстав зазначив ВС і у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Отже, зважаючи на ту обставину, що строк, передбачений пунктом 2 частини першої статті 49 КК сплинув 27.05.2023, обвинувачений проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності не заперечував, інші правові застереження, які б свідчили про неможливість такого звільнення, в судовому засіданні встановлені не були, тому суд дійшов до переконання, що клопотання сторони захисту слід задовольнити.

Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (в ред. Закону № 1449-VI від 04.06.2009), на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2020 за № 0001134, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: