Справа № 461/288/23
Провадження № 1-кп/461/301/23
м.Львів
Колегія суддів Галицького районного суду м. Львова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 20.09.2018 Яворівський районним судом міста Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць
В С Т А Н О В И Л А:
В провадження Галицького районного суду м.Львова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
03.07.2023 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів. В клопотанні прокурор зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, перелічивши останні. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі. Даними обставинами прокурор мотивував існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема навів докази того, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник погодився з думкою обвинуваченого.
Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 перевірена суддею під час обрання останнім запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме за п.13 ч.2 ст.115 КК України. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду.
В ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, відсутні особи на його утримані. Останній зареєстрований в центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб, що свідчить про відстність в ОСОБА_6 свого будинку, квартири, кімнати, яке він може використовувати для проживання, перебування і в якому може бути зареєстрований. Також суд враховує тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_6 виним у вчиненні злочину, який передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.
Ризик переховування обвинуваченого від суду не може бути усунутий у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.
Крім цього, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується, тим що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідків шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями останніх. З урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 .
Крім цього, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, підтверджується, тим що в обвинуваченого ОСОБА_6 наявні судимості, в тому числі за умисне вбивство. Він обвинувачується у вчиненні ним злочину після відбуття покарання за попередніми судимостями та під час виконання покарання за останнім вироком. Це свідчить про можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також про ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, передбачений п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України.
Сукупність вищеперелічених відомостей про обвинуваченого є вагомою для підтвердження можливого ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.
Вищевказані ризики є вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.
З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого слід продовжити.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, колегія суддів
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до 01.09.2023 року, без визначення застави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3