Справа № 450/4428/21 Провадження № 1-кп/450/265/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 21.05.2021р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, не інвалід, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2021р. за ч.1 ст.309 КК України і призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 20.05.2021 року, приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману з корисливих мотивів, діючи протиправно, попередньо розділивши між собою ролі та за попередньою змовою в групі із ОСОБА_6 та із невстановленою досудовим слідством особою, якого попередньо, невстановлена слідством особа представила потерпілій ОСОБА_7 , як працівника прокуратури, отримав шляхом обману від потерпілої, грошові кошти у сумі 19 000 грн. на лікування її дочки, що нібито потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, а ОСОБА_6 в той час перебуваючи неподалік вказаної адреси та слідкував, щоб за їхніми протиправними діями ніхто з посторонніх осіб не спостерігав. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_6 здійснив переказ коштів в сумі 17 000 грн. через термінал «Приватбанку», що неподалік «Театру опери і балету», що у м. Львові на невстановлений досудовим слідством банківський рахунок, залишивши собі від вищевказаної суми винагороду в розмірі 10 відсотків, тобто кошти в сумі 2000 грн., котрі порівно розподілили між собою, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 збитків на загальну суму 19000 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , 21.05.2021, приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману з корисливих мотивів, діючи протиправно, попередньо розділивши між собою ролі за попередньою змовою в групі із ОСОБА_6 та із невстановленою досудовим слідством особою, якого попередньо, невстановлена слідством особа представила потерпілій ОСОБА_8 , як працівника прокуратури отримав шляхом обману від потерпілої, грошові кошти у сумі 27 000 грн. на лікування її дочки, що нібито потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, а ОСОБА_6 в той час перебуваючи неподалік вказаної адреси та слідкував, щоб за їхніми протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігав. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_6 здійснили переказ коштів у сумі 24 000 грн. через термінал «Приватбанку», що неподалік «Театру опери і балету», що у м. Львові на невстановлений досудовим слідством банківський рахунок, залишивши собі від вищевказаної суми винагороду в розмірі 10 відсотків, тобто кошти в сумі 3000 грн., які порівно розподілили між собою, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 збитків на загальну суму 27000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив усі обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо вчиненого кримінального правопорушення. Вказав, що прибув у м.Львів з ОСОБА_6 для роботи, а саме доставляння документів. У них був куратор, який зв`язувався з ОСОБА_6 та повідомив, щоб поїхати за адресою, представитись працівником прокуратури та отримати заяву та гроші. Він разом з ОСОБА_6 поїхав згідно вказівок та отримав від потерпілих заяви та кошти. В подальшому частину коштів переказували куратору, іншу частину залишали собі. Потерпілій ОСОБА_7 частково відшкодували заподіяну шкоду. Вказав, що щиро розкаюється, в подальшому такого ніколи не вчинить.

Потерпіла ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе виним повністю у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні ним кримінального правопорушення, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності його позиції, визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, та роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України є правильною так як він вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який розкаюється, котрий раніше судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря- психіатра не перебуває.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді обмеженення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2021р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до ст.75 звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 12.04.2021р. Покарання не відбув, вчинив нові кримінальні правопорушення 20.05.2021р., 21.05.2021р.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України слід призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2021р. та визначити остаточне покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який судимий за вчинення кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, кримінальне правопорушення скоїв під час іспитового строку, неодноразово оголошувався в розшук, суд вважає за необхідне направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 57 КВК України, а час його затримання з 27.06.2023 та тримання його під вартою з 27.06.2023 року і етапування з Львівської установи виконання покарань №19 до місця відбування покарання, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання з розрахунку що одному дню позбавлення волі, відповідають два дні обмеження волі, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою із визначенням застави необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальних витрат, речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків та до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 12.04.2021р. та визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2(два) місяці обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі та після прибуття ОСОБА_4 до виправного центру звільнити його з-під варти.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі, зарахувавши до строку відбування покарання час його затримання з 27.06.2023 і тримання його під вартою та час слідування під вартою (етапування) до місця відбування покарання (виправного центру), з моменту фактичного затримання - з 27.06.2023 по день звільнення з-під варти у виправному центрі включно, із розрахунку один день перебування під вартою за два дні обмеження волі.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1