Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5849/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Подільського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 02.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України,

встановив:

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд.

Окрім цього, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжкий, існує ризик переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час перевіряються відомості щодо залучення інших осіб до вчинення злочину, які могли сприяти його вчиненню або подальшому переховуванню обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 зазначив, що ризики, про які зазначає прокурор необгрунтовані, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий. Зазначає, що обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах не обгрунтоване. Просив у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника, просив застосувати до нього запобіжий захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, дійшов до таких висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст. 32, 33 КПК України підсудне Подільському районному суді м. Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Згідно вимог ч.2 ст.31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Клопотань про здійснення кримінального провадження колегіально не надходило.

Щодо поданого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.

Так, ОСОБА_4 не одружений, зі слів проживає із співмешканкою за своєю адресою та адресою співмешканки по сусідству, повнолітніх дітей на утриманні немає, офіційно непрацевлаштований, не судимий.

Суд ураховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжкими та особливо тяжким, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинено за адресою проживання обвинуваченого, свідки по справі є сусідами обвинуваченого ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій, тому суд визнає доведеним існування ризику переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, вплив на свідків.

Тому вірогідність настання ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , про які вказує прокурор, є досить високою.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, та з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, вважає визначити розмір застави у розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави, на думку суду, є достатнім та співмірним, і таким, що не суперечить положенням КПК України.

У разі внесення застави обвинуваченим ОСОБА_4 на нього покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-315, 177, 178, 183 КПК України, суд,

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 02.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, який провести одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою : м. Київ, вулиця Хорива, 21 о 14 год. 00 хв. 13 червня 2023 року.

Про час судового розгляду повідомити учасників судового провадження.

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів до 29 липня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками;

4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Термін дії обов`язків та строк дії ухвали визначити до 29 липня 2023 року.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено о 17 год. 45 хв. 31.05.2023 року.

Cуддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1