Справа № 509/2168/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0000473 від 02.11.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 156-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 07.06.2023 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_8 був продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном до 05.08.2023 р. без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 1-3 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор у судовому засіданні, надавши відповідне клопотання, просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном 60 календарних днів без альтернативи внесення застави, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані як на стадії досудового розслідування, так і в ході підготовчого судового засідання під час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишаються незмінними, беручи до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (зґвалтування особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди), санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а також у скоєнні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 156-1 КК України (домагання дитини для сексуальних цілей), санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тому обвинувачений може переховуватись від суду, усвідомлюючи моральний аспект інкримінованих йому особливо тяжкого та тяжкого злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої дитини, та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним, може незаконно впливати на малолітню потерпілу, 2010 р.н., з якою він знайомий та обізнаний про її місце проживання, що дасть йому змогу вчинити незаконний вплив як на потерпілу або її матір, так і на свідків у даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на обвинуваченого у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, або вчинити інші кримінальні правопорушення, будучи за своїм фахом та посадою військовослужбовцем ЗСУ, маючи вільний доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів, а також, достатні знання та навички для їх використання і застосування за призначенням, що може створити передумови для вчинення іншого злочину. Беручи до уваги, наявну військову агресією з боку рашистської педерації проти України, суттєво обмежуються можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та суттєво погіршується криміногенна обстановка, а тому вказаний ризик підтверджує те, що криминогенна обстановка в Україні може схилити обвинуваченого до нового злочину, з чим погодився представник малолітньої потерпілої і проти чого заперечував обвинувачений та його захисник ОСОБА_6 , залучену до участі в одному судовому засіданні згідно доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 31.07.2023 р. у зв?язку з зайнятістю в цей день основного захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 в засіданні ОАС згідно його письмового клопотання від 28.07.2023 р., мотивуючи це суворістю запропонованого прокурором запобіжного заходу, а тому просили суд застосувати до обвинуваченого міру запобіжного заходу не пов?язаного з позбавленням волі.

Малолітня потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її законна представниця мати ОСОБА_4 в судове засідання не з?явились згідно їхнього клопотання, задоволеного судом, про проведення судових засідань під час дослідження письмових та відео-доказів без їхньої участі задля запобігання спричинення малолітній потерпілій психологічної травми, діючи в судових засіданнях через свого представника адвоката ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_8 згідно ст. 12 КПК України, обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (зґвалтування особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди), санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а також у скоєнні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 156-1 КК України (домагання дитини для сексуальних цілей), санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому у суду є підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, усвідомлюючи моральний аспект інкримінованих йому особливо тяжкого та тяжкого злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, може незаконно впливати (вчинити фізичний або психічний тиск) на малолітню потерпілу, 2010 р.н., з якою він знайомий та обізнаний про її місце проживання, що дасть йому змогу вчинити незаконний вплив як на потерпілу, її матір, так і на свідків у даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на обвинуваченого у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, або вчинити інші кримінальні правопорушення, будучи за своїм фахом та посадою військовослужбовцем ЗСУ, маючи вільний доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів, а також, достатні знання та навички для їх використання та застосування за призначенням, що може створити передумови для вчинення іншого злочину, враховуючи наявну військову агресією з боку рашистської педерації проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади та правопорядку своїх повноважень на певних територіях у воєнний час.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , судом враховується розголос, який набули вказані умисні протиправні і злочинні дії обвинуваченого щодо малолітньої потерпілої в українських ЗМІ, соціальних мережах та месенджерах, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, його реєстрацію за межами Одеської області (м. Харків), а тому передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вищевказаних умисних особливо тяжкого та тяжкого злочинів, існує вірогідний ризик вчинення обвинуваченим інших аналогічних кримінальних правопорушень, чи продовження заняття ним злочинною діяльністю, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, його вік, стан здоров`я, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості скоєних ним умисного особливо тяжкого злочину (зґвалтування) із застосуванням насильства та погрозою застосування зброї та тяжкого злочинів щодо домагання малолітньої дитини для сексуальних цілей, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому в даному випадку, суд вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в порядку п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,314,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 29 вересня 2023 року без визначення розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1