Справа № 308/5859/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , його захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/371/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено цей строк до 31.08.2023 із визначенням застави - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в кримінальному провадженні № 0000181 від 15.12.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи працівником органу виконання покарань на який покладається здійснення правозастосовних та правоохоронних функцій, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого шляхом надання порад, вказівок, за попередньою змовою групою осіб, повторно, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

ОСОБА_8 розробив злочинну схему, відповідно до якої, він організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України з Словацькою Республікою, або залучає для цього інших осіб, тобто спільників, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду, після чого при безпосередньому переправленні особи призовного віку передають грошову винагороду останньому або спільникам.

В подальшому, ОСОБА_8 підшукав двох осіб які мали бажання незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_9 й ОСОБА_10 , та повідомив останніх про необхідність сплати грошових коштів у сумі 3000 доларів США за організацію їх переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску до Словаччини.

-2-

Крім того, на виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_11 , якому повідомив про наявність двох осіб ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), які мають бажання незаконно перетнути державний кордон України і сплатити за вказану послугу кошти у сумі 3000 доларів США.

На вказану незаконну пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_11 погодився та повідомив, що готовий організувати безпосереднє переправлення вказаних осіб на ділянці кордону України із Словаччиною поза пунктом пропуску, на території Ужгородського району Закарпатської області.

При цьому ОСОБА_8 отримав від третьої особи, зацікавленої у переправлянні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон, грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, по 1500 доларів США за кожну особу.

В подальшому, на виконання вказаної злочинної схеми ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_12 (в телефонному режимі), домовився з ОСОБА_13 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про те, що 24.02.2023 о 09 з Тячівського району до м. Ужгорода приїдуть двоє осіб, яких необхідно переправити через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

При цьому ОСОБА_11 зауважив, що за незаконне переправляння через державний кордон України, поза межами пункту пропуску, вказаних осіб він заплатить ОСОБА_13 грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США за кожну особу, але після того як вказані особи незаконно перетнуть державний кордон України до Словацької Республіки. Окрім того ОСОБА_11 повідомив, що розрахунок в сумі 2000 доларів США буде здійснено безготівково шляхом перерахування на картковий рахунок ОСОБА_13 . Останній при цьому, мав провести ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до лінії розмежування державного кордону України та Словаччини у лісній місцевості Ужгородського району, щоб вони мали змогу її незаконно перетнути.

24.02.2023 ОСОБА_8 попередньо обговоривши деталі із ОСОБА_11 , організував приїзд ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до м. Ужгорода, де їх приблизно о 10 год 18 хв 24.02.2023, зустрів та забрав ОСОБА_11 на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA» д.н.з. НОМЕР_1 .

В той же день, приблизно о 10 год 30 хв, ОСОБА_11 приїхавши на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA» д.н.з. НОМЕР_1 , до заздалегідь обумовленого місця, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , де зустрівся із ОСОБА_13 , який діяв під контролем правоохоронних органів та сів до них на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля.

Надалі, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вийшли з вище вказаного автомобіля та за вказівкою ОСОБА_11 пересіли в інший транспортний засіб, а саме марки «Форд Фокус», синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , де перебував ОСОБА_6 , після чого вони поїхали до заздалегідь обумовленого місця, а саме до с. Оноківці, Ужгородського району Закарпатської області.

Через деякий час, приблизно об 11 год ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , на виконання зазначеного злочинного плану, привіз ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на дачний масив у с. Оноківці, Ужгородського району Закарпатської області (координати: ІНФОРМАЦІЯ_3), після чого останні вийшли з автомобіля та ОСОБА_6 разом із ОСОБА_13 повів їх через ліс у напрямку українсько-словацького кордону з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України.

В той самий день, приблизно о 14 год в зоні відповідальності ВІПС «Оноківці ВПС Ужгород ІНФОРМАЦІЯ_4, в районі 266 прикордонного знаку працівниками прикордонного наряду, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було затримано при спробі

-3-

незаконного перетину державного кодону України, а ОСОБА_13 та ОСОБА_6 повернулися на автомобілі марки «Форд Фокус», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 до м. Ужгорода, де останні розійшлися по різних адресах.

Крім того, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 03.04.2023 домовився з останнім про організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України двох мешканців Тернопільщини. За організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_11 висунув вимогу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надати грошову винагороду у розмірі 5500 доларів США за кожного, за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон України, 1000 доларів з яких мав отримати ОСОБА_6 за безпосереднє переправлення.

У подальшому, 05.04.2023 біля 10 год ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_11 , прибув до магазину «АВС», що по вул. Загорській у м. Ужгороді, де його вже чекали двоє осіб призовного віку, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , яких ОСОБА_6 мав переправити через державний кордон України до Словацької Республіки.

Надалі, останні зустрілися за вказаною адресою та ОСОБА_6 на виконання заздалегідь обумовленої схеми, діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , надав вказівки та повів осіб призовного віку у напрямку державного кордону України до Словацької Республіки, де у подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було затримано працівниками прикордонного наряду, в зоні відповідальності ВІПС ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме в районі 315 прикордонного знаку.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2023 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави 214720 грн.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 05.07.2023 закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_6 , однак завершити досудове розслідування до закінчення даного строку неможливо внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, а саме: проведення експертизи відео-, звукозапису; проведення слідчих експериментів; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні; з урахуванням всіх зібраних в даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, за умови отримання беззаперечних доказів вини підозрюваних - виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними та їх захисниками, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу. Окрім того, необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою зумовлено наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та заявника у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які на даний час не зменшились. ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи, що після повідомлення про підозру та проведення необхідних процесуальних дій йому загрожує реальний строк позбавлення волі, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом перетину державного кордону України.

-4-

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, а тому є підстави вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. При цьому, слідчим суддею встановлено, що у ході досудового розслідування необхідно провести слідчі та процесуальні дії, зокрема, проведення експертизи відео-, звукозапису; проведення слідчих експериментів; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні; із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, за умови отримання беззаперечних доказів вини підозрюваних - виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними та їх захисниками, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, в межах досудового строку у даному кримінальному провадженні чого не можливо здійснити до 05.07.2023, а тому є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 як виду заходу забезпечення кримінального провадження. При цьому слідчий суддя врахував, що відомостей про неможливість перебування в умовах тримання під вартою ОСОБА_6 стороною захисту не надано. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує характер скоєних кримінальних правопорушень, в яких підозрюється особа, його майновий стан, обставини вчинення кримінальних правопорушень, розмір завданих кримінальними правопорушеннями збитків. З огляду на наведене, слідчий суддя вважала, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить ухвалу від 04.07.2023 скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити й застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Орган досудового розслідування не обґрунтував підстави для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не надав докази, які можуть підтвердити існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, який має незадовільний стан здоров`я, зумовлений переломом ноги.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді та не подавали заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника-адвоката ОСОБА_5 , який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутності підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_5 , який підтримав подану в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються

-5-

конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 15.12.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000181, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

06.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2023 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 214720 грн.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною

-6-

вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2023, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.07.2023 з визначенням розміру застави в сумі 214720 грнта з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтовано дійшла висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 31.08.2023, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ч. 6 ст. 199 КПК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання ОСОБА_6 під вартою.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими і такі відхиляються.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути

-7-

виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо цього підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірила та надала оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилаються в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

-8-

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2023 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді