Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/607/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ленінського районного суду м.Кіровограда перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що ризики, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли не зменшилися та не перестали існувати.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 серпня 2023 року, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Разом з тим, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження, працює в ТОВ «Відродження», за місцем роботи характеризується позитивно, що хоча і свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, однак не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням ризиків, які на цей час не зменшились; раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину проти власності, 05.08.2020 вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. Крім того, обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 , просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, неповнолітню дитину на утриманні, офіційно одружений, має постійне місце проживання. Підозрюваний до затримання мав офіційну роботу, на якій характеризується з позитивної сторони. Крім того вказує, що суд першої інстанції неправомірно не визначив можливу суму застави, адже за даної категорії справи при розгляді клопотань про обрання запобіжного заходу майже завжди визначається сума застави. Яка б у даному випадку надала можливість ОСОБА_8 перебувати разом зі своєю сім`єю.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, правильно взяв до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження, працює в ТОВ «Відродження», за місцем роботи характеризується позитивно, що хоча і свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, однак не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням ризиків, які на цей час не зменшились; раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину проти власності, 05.08.2020 вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. Крім того, обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого статтями 255 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, та відповідно до п.4,5 ч.4 ст.183 КПК України не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру застави не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали належним чином враховано наявність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились чи зникли ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 серпня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2023 року, включно, без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)