ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19316/22

Провадження № 11-кп/4820/501/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного

представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000456 від 02 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утримані малолітнього сина та неповнолітню доньку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

визнано виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільні позови законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_8 , законного представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 та законного представника потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Згідно з вироком суду, 01 серпня 2022 року, близько 16 год. 44 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення тілесних ушкоджень малолітнім: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Тоді ж ОСОБА_6 , реалізуючи свій намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілих та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи, навпроти ОСОБА_10 , тримаючи у своїй лівій руці дерев`яну палицю, умисно, наніс три удари в ділянку правого стегна та сідничної ділянки потерпілого та один удар в ділянку внутрішньої частини гомілки.

В результаті вищеописаних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин правої сідниці, по внутрішній поверхні середньої третини правої гомілки, середньої третини правого стегна, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Також, перебуваючи у положенні стоячи, праворуч від ОСОБА_14 , тримаючи у своїй лівій руці дерев`яну палицю, умисно, наніс два удари в ділянку сідничної ділянки потерпілого.

В результаті вищеописаних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин правої сідниці, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Також, перебуваючи у положенні стоячи, навпроти ОСОБА_12 , тримаючи у своїй лівій руці дерев`яну палицю, умисно, наніс три удари в ділянку сідничної ділянки та правого передпліччя потерпілого.

В результаті вищеописаних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин правої та лівої сідниць, по ліктьовій поверхні нижньої третини правого передпліччя, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Такими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривен, а також, в частині вирішення цивільних позовів зменшити розмір стягнутої моральної шкоди на користь потерпілих та стягнути з нього моральну шкоду у розмірі 10 000 (десяти) тис. гривень на кожного потерпілого. Обвинувачений уважає вирок суд занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Апелянт вказує, що суд не врахував відомості про те, що наміру завдати ушкоджень потерпілим він не мав, оскільки його дії викликані були обуренням щодо дій потерпілих відносно його дитини та мали нести більше виховний характер, ніж намір завдання тілесних ушкоджень потерпілим. На вказаний факт вказує локалізація пошкоджень в потерпілих в районі сідниць. Звертає увагу, що він раніше не судимий, приводів в поліцію не було, за місцем проживання характеризується дуже добре, активно приймав участь в розбудові мікрорайону, де проживає, є активним волонтером, допомагає бійцям на сході нашої держави, має стійкі соціальні зв`язки: проживає разом донькою і сином, сам їх виховує, оскільки дружина тривалий час на лікуванні в Ізраїлі, наразі діти перебувають на його повному утриманні. На обліку у психлікарні та нарколога не перебуває. Тому вважає, що з урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин суд мав можливість та законні підстави призначити йому менш суворе покарання, в межах санкції статті, оскільки він є єдиним годувальником родини, і відбування покарання в вигляді тривалих громадських робіт, не дасть можливість працювати, останньому, для задоволення елементарних потреб дітей, що не відповідає вимогам чинного законодавства та його особі. В частині вирішення цивільних позовів, суми також, на погляд сторони захисту, є серйозними і занадто великими, обвинувачений ОСОБА_6 визнає цивільні позови в розмірі 10 тисяч гривень кожному потерпілому.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора та законного представника ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, правильність кваліфікації його дій, за вказаним Законом про кримінальну відповідальність, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, а відтак апеляційним судом не перевіряються.

Суд ураховує фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного йому покарання вимогам закону, внаслідок суворості, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з приписами ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, у виді громадських робіт строком на 200 годин, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу винного, а також пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як наявність у нього двох дітей та відсутність судимостей.

Також суд урахував, те, що ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення правопорушення відносно малолітніх осіб.

Крім того, суд врахував те, що обвинувачений хоч і визнав вину у вчиненому, однак очевидно, що зробив це під тягарем досліджених доказів, а його каяття не є щирим. Зокрема такого висновку суд дійшов з огляду на те, що від початку розгляду кримінального провадження обвинувачений не визнавав вину, не вжив належних заходів для відшкодування потерпілим заподіяної шкоди та не сприяв швидкому розгляду кримінального провадження.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, у виді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, ураховуючи характер діяння та спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, оскільки потерпілими є троє малолітніх дітей, особу винного, який раніше не судимий, наявність у нього на утриманні дітей, дотримався вимог статей 65 - 67 цього Кодексу.

Посилання апелянта на те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується дуже добре, активно приймав участь в розбудові мікрорайону де проживає, є активним волонтером, допомагає бійцям на сході нашої держави, має стійкі соціальні зв`язки, на його повному утриманні перебувають діти, на обліку у психлікарні та нарколога не перебуває, не є підставою для зміни вироку та призначення ОСОБА_6 менш суворого покарання у виді штрафу, оскільки при призначенні покарання ці обставини судом першої інстанції були враховані.

З огляду на викладене, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, переглядаючи відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, в якій він просить змінити вирок в частині стягнення з нього моральної шкоди, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України фізична особа, яка зазнала душевних страждань, має право на відшкодування моральної шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п.2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім"ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції, враховуючи емоційний стан потерпілих, який є нестабільним, наслідки пережитого можуть мати негативні прояви у їх подальшому житті, дійшов висновку що розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому підлягає частковому задоволенню, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , кожному, завдану моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Проте, на переконання колегії суддів, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілим, судом не були враховані вимоги розумності та справедливості, оскільки з матеріалів справи не вбачається достатньо переконливих доказів заподіяння такого розміру моральної шкоди, який заявлено як у позові потерпілих, так і розміру визначеного у вироку суду, а також такого матеріального стану відповідача (обвинуваченого ОСОБА_6 ), який би свідчив про його спроможність реально задовольнити таке грошове стягнення.

Таким чином, колегія суддів уважає, що розмір стягнутої судом з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь законних представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , кожному, завдану моральну шкоду в сумі 20 000 грн. є завищеним. Ураховуючи характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, конкретні обставини, за яких розпочався конфлікт між обвинуваченим та потерпілими, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, у зв`язку із заподіянням їм легких тілесних ушкоджень та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, майновий стан обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення моральної шкоди з обвинуваченого до 13 000 грн., на користь кожного потерпілого, який відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушуватиме баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілих, - з іншого.

За викладеним, вирок суду підлягає зміні, в частині вирішення судом цивільного позову та зменшення суми стягнення моральної шкоди на користь потерпілих, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2023 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_6 , в частині вирішення цивільного позову, змінити.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_8 , законного представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 та законного представника потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 13 (тринадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 13 (тринадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 13 (тринадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2