КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0001707 ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року

за участю учасників апеляційного розгляду:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 про закриття кримінального провадженнята закрито кримінальне провадження № 0001707 стосовно вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні № 0001707 ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю ухвалу про закриття кримінального провадження № 0001707 від 24 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, та призначити у суді першої інстанції новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001707 від 24 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор вважає, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що оцінка судом під час підготовчого судового провадження законності та обґрунтованості прийнятих у ході досудового розслідування рішень слідчого/прокурора виключно на підставі доказів, наданих однією із сторін, порушує принцип змагальності, згідно з яким сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів, особливо враховуючи, що такі відсутні в розпорядженні суду на цій стадії.

Прокурор звертає увагу на те, що судом в ході розгляду вказаного клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України жодні докази, у тому числі документи, не досліджувались, у зв`язку з чим не зрозуміло, яким чином судом встановлено факт (дату) закінчення після повідомлення особі про підозру строків досудового розслідування, не досліджуючи при цьому матеріали кримінального провадження.

Таким чином, судом фактично порушено загальну засаду кримінального провадження, а саме безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Крім того, як зазначає прокурор, Печерським управлінням поліції проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000207 від 4 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. 13 березня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Надалі 24 квітня 2018 року з кримінального провадження № 0000207 виділено матеріали відносно ОСОБА_9 за № 0001707 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, слідчим за дорученням прокурора, 11 травня 2018 року повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. У зв`язку із неявкою ОСОБА_9 для отримання повідомлення про завершення досудового розслідування, слідчим в порядку ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 135 КПК України 11 травня 2018 року направлено повідомлення про завершення досудового розслідування засобами поштового зв`язку. Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення сторонами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України.

Прокурор зазначає, що твердження захисника, що рапорт слідчого у кримінальному провадженні про направлення повідомлення про завершення досудового розслідування є неналежним доказом, не відповідає дійсності, оскільки підтвердженням направлення повідомлення про завершення досудового розслідування в порядку ст. 135 КПК України є поштова квитанція (вкладення) з описом.

У подальшому слідчим відповідно до ст. 291 КПК України складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , який 31 травня 2018 року затверджено прокурором.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_9 матеріали досудового розслідування та обвинувальний акт направлено в порядку ст. 135 КПК України засобами поштового зв`язку.

Прокурор звертає увагу на те, що твердження захисника про направлення матеріалів досудового розслідування та обвинувального акту на неналежну адресу, не відповідає дійсності, оскільки вказані матеріали та обвинувальний акт направлені за адресою реєстрації ОСОБА_9 : АДРЕСА_1 .

Наведене, на переконання апелянта, свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом при винесенні ухвали від 18 січня 2023 року, а тому, на думку сторони обвинувачення, суд, переслідуючи власні приховані мотиви, з метою недопущення подальшого притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого, цілеспрямовано істотно порушив вимоги кримінально-процесуального закону.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, захисником подані заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких захисник, вважаючи апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, просив відмовити у її задоволенні.

Захисник наголошує, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру 13 березня 2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а тому остаточною датою закінчення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є 13 травня 2018 року. Однак, як зазначає захисник, досудове розслідування, станом на 13 травня 2018 року, згідно з правовою процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом, завершене не було. Всупереч положенням ч. 1 ст. 290 КПК України, ОСОБА_9 та його захисник не були повідомлені про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Окремо захисник звертає увагу на те, що ані ОСОБА_9 , ані його захисника, жодного разу не викликали слідчий чи прокурор в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, для здійснення процесуальної процедури відкриття матеріалів, яка передбачена ст. 290 КПК України. Сторона захисту наголошує, що прокурором не здійснювалося повідомлення про завершення досудового розслідування як того вимагають положення ч. 1. ст. 290 КПК України, що підтверджується і даними Реєстру матеріалів досудового розслідування, що направлений до суду разом з обвинувальним актом, який не містить відомостей щодо рішень про завершення досудового розслідування.

Також у запереченнях захисник вказує, що у матеріалах справи міститься копія поштового бланку Опису вкладеного до поштового відправлення, з копійованим наслідуванням відбитку календарного штемпелю поштового відділення, що оформлене 11 травня 2018 року. Даний опис наданий стороною обвинувачення на підтвердження надсилання ОСОБА_9 повідомлення про завершення досудового розслідування. Однак, ОСОБА_9 не отримував вказане поштове відправлення. Вказана копія бланку опису вкладеного, що за своєю процесуальною природою є документом (ст. 99 КПК України), не може оцінюватися як належний (з точки зору достовірності) доказ, що підтверджує факт направлення на адресу ОСОБА_9 повідомлення про завершення досудового розслідування.

Означена копія бланку опису вкладеного є неналежним доказом, у зв`язку з його недостовірністю, з огляду на таке. З наданого стороною обвинувачення Опису вкладеного випливає, що поштове відправлення було здійснене на ім`я ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, як убачається із Обвинувального акту та Повідомлення про підозру, стороні обвинувачення відома точна адреса проживання ОСОБА_9 .

Надалі захисник акцентує увагу на те, що на підтвердження здійснення поштового відправлення згідно з вказаним Описом вкладеного стороною обвинувачення не надано фіскальний чек від ПАТ «Укрпошта», що унеможливлює перевірити факт здійснення відправлення. Стороною обвинувачення не надається поштових документів на підтвердження отримання ОСОБА_9 (вручення йому) вказаного відправлення згідно з описом вкладеного, або відмови від його одержання згідно з Правилами надання поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

З урахуванням наведених фактичних даних, на переконання захисника, ОСОБА_9 не був та не міг бути поінформований про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що суперечить ч. 1 ст. 290 КПК України.

Окремо захисник наголошує на тому, що він, як захисник ОСОБА_9 , взагалі не повідомлявся органом досудового розслідування та/або прокурором про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що суперечить ч. 1 ст. 290 КПК України.

Також захисник звертає увагу, що стороною обвинувачення на підтвердження повідомлення ОСОБА_9 та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування,- суду надано Рапорт, складений слідчим СВ Печерського УП ГУ НП в місті Києві, ОСОБА_12 на ім`я начальника Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 . Проте, вказаний Рапорт, що за своєю процесуальною природою є документом, в розумінні ст. 84 КПК України, не може оцінюватися як належний доказ, що підтверджує факт направлення на адресу ОСОБА_9 повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, оскільки є недостовірним.

Захисник наголошує, що Рапорти, зокрема, адресовані керівникам органу досудового розслідування, не є формою фіксування кримінального провадження, з огляду на положення ст. 103 КПК України, що Рапорт не містить та не може містити процесуальних рішень слідчого. Складання слідчими рапортів не передбачене чинним кримінальним процесуальним законом; що складання рапорту не передбачене ч. 1 ст. 290 КПК України для цілей підтвердження здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. На думку сторони захисту, Рапорт складений для штучного створення фактичних даних про вчинення процесуальної дії з метою подальшого переконання суду в здійснені належної правової процедури, не містить дати його складання, що унеможливлює здійснення його оцінки з точки зору достовірності; Рапорт не містить жодних відомостей про його реєстрацію в системі документообігу Печерського УП згідно Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України.

Також захисник вказує про те, що у матеріалах справи міститься матеріально-фіксоване відображення (копія на папері) екрану мобільного телефону, на якому відображено інтерфейс месенджеру «VіЬег». Однак, як зазначає захисник, з точки зору положень ст. 84, 85, 86, 98, 99 КПК України, означене матеріально-фіксоване відображення не є процесуальним джерелом доказів, таким як документ (в тому числі, не є електронним документом), як і будь-яким іншим процесуальним джерелом доказів. Окремо захисник наголошує, що зі змісту наведеного матеріально-фіксованого відображення не є можливим визначити його процесуальну природу: за рахунок якої слідчої (розшукової) здобуте таке матеріально-фіксоване відображення; чий телефон досліджувався; чи складався протокол огляду та ким цей огляд проводився.

Таким чином, як підсумовує захисник, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності Ухвали суду першої інстанції, - не є обґрунтованими.

Окрім того, захисник зазначає, що прокурором, у розумінні ст. 411 КПК України, не наведено в апеляційній скарзі, які саме висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження; не зазначені докази, не взяті до уваги судом, які могли істотно вплинути на його висновки.

При цьому у запереченнях захисник акцентує увагу на тому, що обвинувальний акт було подано безпосередньо до Печерського районного суду міста Києва 8 червня 2018року; що прокурором, всупереч вимогам ст. 293 КПК України, копія обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не були надані ані обвинуваченому ОСОБА_9 , ані його захиснику.

Заслухавши доповідь судді,

- позицію прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги,

- захисника та обвинуваченого, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримавши викладені заперечення,

- з`ясувавши в учасників апеляційного розгляду щодо дії положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України в часі, на що стороною захисту було вказано про те, що прокурором в апеляційній скарзі про це не зазначалось, а, відтак, суд апеляційної інстанції не може вийти за межі апеляційної скарги на погіршення становища особи; прокурора, який також вказав, що не послався на вказані норми, оскільки прокурором в апеляційній скарзі таких доводів не було;

- перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України - в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що 8 червня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001707 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364 КК України (ас. 17).

За результатами підготовчого судового засідання ухвалою суду18 січня 2023 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 та закрито кримінальне провадження № 0001707 відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду обґрунтована тим, що 4 жовтня 2017 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне провадження за № 0000207 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. 13 березня 2018 повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

24 квітня 2018 року Київською місцевою прокуратурою № 6 з матеріалів кримінального провадження № 0000207 від 4 жовтня 2017 року виділено матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 за № 0001707.

31 травня 2018 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_14 затверджено обвинувальний акт стосовно вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а 8 червня 2018 року судом отримано зазначений обвинувальний акт.

З урахуванням встановленого, суд вказав, що остаточною датою закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні є 13 травня 2018 року, тобто, обвинувальний акт направлений до суду поза межами строків досудового розслідування.

Також судом зазначено, що строки досудового розслідування після повідомлення особі про підозру збігли, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на виконання процесуального обов`язку суду у підготовчому засіданні.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, з урахуванням положень ч. 1 ст. 404 КПК України та позиції сторін під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить такого висновку.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому строк досудового розслідування згідно з положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до статті 283 КПКУкраїни прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

При цьому, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі, у тому числі, зі зверненням до суду з обвинувальним (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (Постанова Верховного Суду від 5 квітня 2021 року у справі № 676/804/20).

За змістом обвинувального акту 24 квітня 2018 року з матеріалів кримінального провадження № 0000207 виділені за № 0001707 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364 КК України (ас. 1).

Згідно з даними обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування 24 квітня 2018 року до ЄРДР за № 0001707 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст.364 КК України (ас. 1, 10).

13 березня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364 КК України (ас.123).

З урахуванням положень ст. 219 КПК України, останнімднем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001707 є 13 травня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КК України, як станом на час проведення досудового розслідування, так і у подальшому, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно з постановою Верховного Суду справа (№758/12538/20, провадження № 51-3811км21), період з моменту повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до копії рапорту слідчого ОСОБА_12 без дати та номеру, останній повідомив начальника Печерського УП ГУ НП в м. Києві про те, що 11 травня 2018 року підготовлено відповідне повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, яке було направлено у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 135 КПК України, по пошті, крім того, 11 травня 2018 року продубльовані за допомогою месенджеру «Viber» на абонентський номер, яким користується підозрюваний ОСОБА_9 , з повідомленням про ознайомлення з отриманим повідомленням (ас. 12).

Матеріали справи містять ксерокопію опису вкладення на ім`я ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , чи 57, згідно з даними якого 11 травня 2018 року направлено повідомлення про завершення досудового розслідування, копія доручення для повідомлення про завершення досудового розслідування (ас. 13).

Проте, як обґрунтовано зазначив захисник, відомості про те, що ОСОБА_9 отримав вказане повідомлення, або відмовився його отримувати, матеріали справи не містять.

Також матеріали справи містять ксерокопію повідомлення з вайберу (ас. 14), з якого неможливо зробити беззаперечний висновок, коли та кому направлено вказане повідомлення.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України (станом на час проведення досудового розслідування, стороною кримінального провадження з боку захисту є підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Однак, жодних даних про те, що захисник повідомлявся у будь-який спосіб про завершення досудового розслідування матеріали справи не містять, і прокурором таких відомостей не надано як в суді першої інстанції, так і на стадії апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність даних і ненадання прокурором таких даних в суді першої та апеляційної інстанції, які б беззаперечно свідчили про те, що сторона захисту у встановленому законом порядку була повідомлена про завершення досудового розслідування, як і не містить таких даних реєстр матеріалів кримінального провадження, а, відтак, доводи прокурора про те, що 11 травня 2018 року зупинився строк досудового розслідування не ґрунтуються на наявних матеріалах кримінального провадження.

Окрім того, колегія суддів враховує, що матеріали кримінального провадження не містять, як і не підтверджено прокурором, строк закінчення виконання стороною захисту вимог ст. 290 КПК України.

За даними матеріалів кримінального провадження 2 червня 2018 року обвинувальний акт та копії матеріалів кримінального провадження направлені ОСОБА_9 та його захиснику (ас. 15-17).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_9 обвинувальний акт та копії матеріалів кримінального провадження направлені за адресою: АДРЕСА_4 , номер квартири не зрозумілий - 77, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , при тому, що адреса проживання ОСОБА_9 у матеріалах кримінального провадження зазначена: АДРЕСА_3 (ас. 5, 17). Прокурором будь-яких даних про те, що ОСОБА_9 та його захисник отримали вказані документи або не отримали та з якої причини, не надано.

За матеріалами провадження обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складний слідчим та затверджений прокурором 31 травня 2018 року, переданий до суду лише 8 червня 2018 року (ас. 1, 8-9, 17).

При цьому колегія суддів враховує, що, навіть, якщо прийняти до уваги доводи прокурора про те, що 11 травня 2018 року сторона захисту повідомлена про завершення досудового розслідування, до кінця строку досудового розслідування залишалось 2 дні; 2 червня 2018 року направлені підозрюваному та захиснику обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, а, відтак, строк досудового розслідування закінчився б 4 червня 2018 року - понеділок. Однак, обвинувальний акт переданий до суду лише 8 червня 2018 року, тобто, у будь-якому разі поза межами строку досудового розслідування.

Відповідно до статті 2 КПКУкраїни до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.

Порушення прокурором вимог закону щодо направлення обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими або особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та має наслідки закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року справа № 711/3111/19, провадження № 51-2890км19).

Вирішуючи питання щодо можливості застосування у даному кримінальному провадженні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, колегія суддів враховує, що Законом України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 березня 2018 року, частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 Закону зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Однак, обставини даної справи є релевантними обставинам справи, яка була предметом розгляду Верховного Суду, за результатами якого Суд дійшов висновку, що «посилання прокурора про те, що судами не було надано належної оцінки тій обставині, що законодавчі зміни, якими доповнено ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом «10» введені в дію з 15 березня 2018 року, а тому вказані положення закону не можуть застосовуватись до кримінального провадження №0000076, відомості про яке були внесені до ЄРДР 14 лютого 2018 року, тобто до введення в дію цих змін, не є обґрунтованими, оскільки ч. 1 ст. 5 КПК України передбачає, що процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення» (постанова Верховного Суду від 16 лютого 2022 року, справа № 725/5513/19).

Таким чином колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, з урахуванням вимог ст. 5 КПК України, підлягають до застосування і у випадку внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до 15 березня 2018 року.

Окремо колегія суддів враховує, що ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2023 року (справа № 711/8244/18, провадження № 51-769км22) прийнято рішення про передачу кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у тому числі, для вирішення питання щодо правильності зворотної дії пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

За наведених обставин, з урахуванням меж апеляційної скарги, того, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 364 КПК України не відноситься до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні переданий до суду поза межами строку досудового розслідування, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття кримінального провадження № 0001707 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364 КПК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0001707 ОСОБА_6 - залишити без задоволення, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0001707 стосовно вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4