Справа № 638/9522/23
Провадження № 1-кп/638/1558/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001886 від 24.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді номера обслуги ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, одружений, не є особою з інвалідністю, на утриманні має малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.06.2023 року №172 ОСОБА_5 , було зараховано в списки особового складу військової частини, поставлено на посаду номера обслуги ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) рядовий ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Харківської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 23:30 годині 22.07.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні господарчої споруди - гаражу, за місцем свого тимчасового мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, так як ОСОБА_8 почав словесно ображати ОСОБА_9 , який за його думкою отримує заробітну плату даремно та не виконує бойові завдання на бойовій позиції, в момент коли з погрозою фізичної розправи ОСОБА_8 йшов в напрямку ОСОБА_9 , з метою зупинення конфлікту між останніми ОСОБА_5 пішов в напрямку ОСОБА_8 , але конфлікт переріс в бійку під час якої ОСОБА_8 наніс декілька ударів руками в область голови ОСОБА_5 . Потім вони у двох повалились на підлогу, де ОСОБА_8 двома руками захватив шию ОСОБА_5 та почав душити, спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді садна в скроневій ділянці зліва та садна в тім`яній ділянці з права, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку судово - медичної експертизи №12-14/5-ОКЛ/23 від 25.07.2023

Так, ОСОБА_5 не маючи іншої можливості, через обмежений вільний простір та фізичну перевагу ОСОБА_8 , уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди своєму здоров`ю, захищаючись від суспільно-небезпечного діяння з боку ОСОБА_8 , з метою самозахисту та подальшого припинення протиправних дій потерпілого, невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, з мотивів самозахисту, тримаючи ніж в правій руці наніс один удар в ліве стегно ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді колото різаної рани лівого стегна (22.07.2023) з ушкодженням поверхневої стегнової вени та артерії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, згідно висновку судово - медичної експертизи №12-14/6-ОКЛ/23 від 25.07.2023.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, - злочин, передбачений ст.124 КК України.

08 серпня 2023 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України, сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_5 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці у відповідності до положень ст. 60 КК України із відбуванням його на гауптвахті.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, визнав повністю, з угодою про визнання винуватості згоден.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

Потерпілий до суду не з`явився, надав заяву, де просив розглянути справу без його участі, заперечень проти угоди про визнання обвинуваченим винуватості не має, цивільного позову не подавав, претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не пред`являв.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6,7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді номера обслуги ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні є солдатом, під час проходження служби не перебував під динамічним диспансерним наглядом медичної служби, має діагноз: агравація симптомів, за час проходження військової служби зарекомендував себе посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно з ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Цивільний позов під потерпілим не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Розмір пропонованої винагороди викривачу - відсутній.

На підставі наведено, суд вважає, що укладена угода між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 371, 374, 475 КПК України, суд,-

ухвалив :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.08.2023, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України і призначити йому узгоджену між сторонами міру покарання у виді арешту на гауптвахті на строк 4 (чотири) місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.08.2023 року на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 23.07.2023 року за адресою АДРЕСА_2 , а саме: розкладний ніж сірого кольору з металевою рукояткою сірого кольору та зображенням на рукоятці двох перехресних стріл та черепу.

Речовий доказ: розкладний ніж сірого кольору з металевою рукояткою сірого кольору та зображенням на рукоятці двох перехресних стріл та черепу - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1