Провадження № 1-кп/185/917/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 16 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася вс. Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської, області, українки, громадянки України, яка має середню освіту, не одруженої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 09 лютого 2023 року, приблизно о 15 годині, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , отримавши з добровільної згоди потерпілої ОСОБА_7 її конфіденційні дані необхідні для здійснення одноразового входу до мобільного додатку «Приват24», а саме: логін та пароль, увійшла до мобільного додатку «Приват24» за використанням мобільного телефону потерпілої з метою вирішення технічних питань, які полягали в допомозі ОСОБА_7 , поповнити її мобільний рахунокз її банківської картки емітованої в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У той час у ОСОБА_3 , з метою власного збагачення, миттєво виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів ОСОБА_7 , які перебували на її картковому рахунку, відкритому в AT КБ «ПРИВАТБАНК».

09 лютого 2023 року, о 15 годині 58 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_7 не розуміється в користуванні свого мобільного телефону та мобільного додатку «Приват24», умисно з мобільного телефону потерпілої, зайшла до «Приват24», знаючи всі конфіденційні дані потерпілої ОСОБА_7 . Діючи з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 увійшла до вказаного мобільного додатку, незаконно увівши конфіденційні данні потерпілої ОСОБА_7 , та отримала можливість здійснювати операції та користуватися функціями карткового рахунку AT КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , який належить потерпілій, після чого за допомогою системи безготівкових фінансових операцій із використанням мобільного додатку «Приват24», та діючи в умовах воєнного стану, викрала грошові кошти у розмірі 1005 грн., перерахувавши їх з карткового рахунку ОСОБА_7 № НОМЕР_1 на свій картковий рахунок № НОМЕР_2 , якими в подальшому ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку, з урахуванням комісійних витрат за здійснення перерахування грошових коштів, на загальну суму 1005 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , 11 лютого 2023 року о 14 годині 45 хвилин перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 , під приводом збереження телефонних контактів, зайшла до мобільного додатку «Приват24», знаючи всі конфіденційні дані ОСОБА_7 , а саме: логін та пароль. Діючи з метою власного збагачення, ОСОБА_3 , отримала можливість здійснювати операції та користуватися функціями карткового рахунку AT КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , який належить потерпілій, після чого за допомогою системи безготівкових фінансових операцій із використанням мобільного додатку «Приват24», повторно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, викрала грошові кошти у загальній сумі 1507,50 грн. перерахувавши грошові кошти з карткового рахунку ОСОБА_7 № НОМЕР_1 на свій картковий рахунок № НОМЕР_2 , якими в подальшому ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку, з урахуванням комісійних витрат за здійснення перерахування грошових коштів, на загальну суму 1507,50 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , 13 лютого 2023 року, о 10 годині 07 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , де знаходилася задля допомоги по господарству, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 , під приводом розміщення оголошення на сайті «OLX», зайшла до мобільного додатку «Приват24», знаючи всі конфіденційні дані ОСОБА_7 , а саме: логін та пароль. Діючи з метою власного збагачення, ОСОБА_3 отримала можливість здійснювати операції та користуватися функціями карткового рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , який належить потерпілій, після чого за допомогою системи безготівкових фінансових операцій із використанням мобільного додатку «Приват24», повторно, діючи, в умовах воєнного стану, таємно викрала грошові кошти у загальній сумі 3216,08 грн., перерахувавши їх з карткового рахунку ОСОБА_7 , № НОМЕР_1 , на картковий рахунок № НОМЕР_3 , якими в подальшому ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку, з урахуванням комісійних витрат за здійснення перерахування грошових коштів, на загальну суму 3216,08 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано зач. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

03 серпня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_8 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом.

Згідно даної угоди підозрювана ОСОБА_3 згодна з кваліфікацією дій, саме за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану і визнає обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у видіпозбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченій узгоджене сторонами покарання. Від потерпілої надійшла заява, відповідно до якої вона надає згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України. Завдана їй шкода відшкодована в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченої вона не має, що підтвердила в судовому засіданні. Обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала повністю, в скоєному розкаялася, зазначивши, що згодна з узгодженим покаранням. Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, відповідно до вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

За місцем проживання обвинувачена характеризується негативно, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_8 від 03 серпня 2023 року і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі процесуальних витрат та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 серпня 2023 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1