Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8365/23
Провадження №1-кп/523/1263/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2023 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за № 0000084від 08.04.2023 року відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року , у ОСОБА_3 , виник умисел, направлений на отримання підробленого посвідчення водія на своє ім`я, через малознайому особу.

Продовжуючи реалізацію умислу, спрямованого на пособництво для замовлення підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С», знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у червні 2022 року, знайшов оголошення на сайті «OLX», щодо виготовлення посвідчення водія та, зв`язавшись за номером телефону, який був вказаний у оголошенні, через месенджер «Viber»,замовив за грошову винагороду у сумі 8000 гривень у невстановленої особи виготовлення підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С». При цьому, ОСОБА_3 надав, на вимогу невстановленої особи,свої повні анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису, власну фотокартку, групу та резус-фактор крові. Після чого, виконавши вищевказані дії, через декілька днів, ОСОБА_3 отримав у поштовому відділенні Нової пошти від невстановленої особи посилку з підробленим офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01.07.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, яке перебуває в офіційному обігу на території України, сплативши при отриманні посилки грошові кошти у сумі 7000 гривень.

Крім того, 08.04.2023 приблизно о 00:15 годині, ОСОБА_3 , під час керування транспортним засобом автомобілем марки «MAZDA», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись біля будинку №10по вулиці Київське шосе в місті Одеса, був зупинений працівниками УПП в Одеській області ДПП НП України у зв`язку з порушенням режиму комендантської години, після чого, на законну вимогу працівників поліції пред`явити своє водійське посвідчення в порядку ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», діючи умисно, з метою засвідчити неіснуюче в нього право на керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність свого діяння та те, що наявне в нього посвідчення водія підроблене, пред`явив його працівникам патрульної поліції, у такий спосіб використав завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 від 01.07.2022, яке за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та використання завідомо підробленого документа.

15.05.2023 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додані:

- письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, до обвинуваченого не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акта вбачається, щодосудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не надалось встановити, у ОСОБА_3 , виник умисел, направлений на отримання підробленого посвідчення водія на своє ім`я, через малознайому особу.

Продовжуючи реалізацію умислу, спрямованого на пособництво для замовлення підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С», знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у червні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не надалось встановити, знайшов оголошення на сайті«OLX», щодо виготовлення посвідчення водія та, зв`язавшись за номером телефону, який був вказаний у оголошенні, через месенджер «Viber»,замовив за грошову винагороду у сумі 8000 гривень у невстановленої досудовим розслідуванням особи виготовлення підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С». При цьому, ОСОБА_3 надав, на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи,свої повні анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису, власну фотокартку, групу та резус-фактор крові. Після чого, виконавши вищевказані дії, через декілька днів, більш точний час та місце в ході досудового розслідування не надалось встановити, ОСОБА_3 отримав у поштовому відділенні Нової пошти від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилку з підробленим офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01.07.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, яке перебуває в офіційному обігу на території України, сплативши при отриманні посилки грошові кошти у сумі 7000 гривень.

Крім того, 08.04.2023 приблизно о 00:15 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не вдалось встановити, ОСОБА_3 , під час керування транспортним засобом автомобілем марки «MAZDA», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись біля будинку №10по вулиці Київське шосе в місті Одеса, був зупинений працівниками УПП в Одеській області ДПП НП України у зв`язку з порушенням режиму комендантської години, після чого, на законну вимогу працівників поліції пред`явити своє водійське посвідчення в порядку ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», діючи умисно, з метою засвідчити неіснуюче в нього право на керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність свого діяння та те, що наявне в нього посвідчення водія підроблене, пред`явив його працівникам патрульної поліції, у такий спосіб використав завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 від 01.07.2022, яке за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи та використання завідомо підробленого документа.

Вивченням обставин справи, встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому - є щире каяття. Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання- відсутні.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості, як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається, як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_3 який раніше не судимий, скоїв декілька кримінальних проступків, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працює, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, тож потрібно призначити покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

Крім того відповідно до ст.70 КК України ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 174, 301, 302, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395 КПК України, ст.ст.50,61, 71 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні та скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

Речовий доказ водійське посвідчення зберігати в матеріалах справи.

Стягнути на користь Держави з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на залучення експерта у розмірі 1912 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя : ОСОБА_1