Справа № 727/6077/23
Провадження № 1-кп/727/334/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000314 від 17.12.2012 року, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000314 від 17.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обгрунтовується тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 19.02.2000 року біля 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні бару «Фрегат», що по вул. Головній, 216 м. Чернівці, незаконно зберігав та носив при собі вогнепальну зброю, пістолет югославського виробництва «Червона застава» та 5 боєприпасів до нього.

У ході досудового розслідування вживались заходи з метою встановлення обставин правопорушення та особи, причетної до її вчинення. Проте, особу порушника встановлено не було, підозра не оголошувалась.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, і згідно п.4 ч.1 ст.49, ч.2 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за його вчинення на даний час закінчився.

Вважає, оскільки з моменту вчинення злочину пройшло більше 5 років та осіб, винних у його скоєнні не встановлено, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала. Просила кримінальне провадження №0000314 від 17.12.2012 року - закрити.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання необгрунтоване та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 19.02.2000 року було порушено кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст.222 ч.1 КК України у зв`язку з незаконним носінням та зберіганням вогнепальної зброї (Том 1 а.с.1).

Того ж дня ОСОБА_5 було допитано у якості підозрюваного.

Постановою від 22.02.2000 року ОСОБА_4 було притягнуто як обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення за ч.1 ст.222 КК України (Том 1 а.с.97-98).

22.02.2000 року ОСОБА_5 було допитано у статусі обвинуваченого та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд (Том 1 а.с.114).

У подальшому, обвинуваченого було оголошено в розшук.

17.12.2012 року до ЄРДР було внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000314. Правова кваліфікація правопорушення: ч.1 ст.263 КК України. Виклад фактичних обставин: 19.02.2000 року біля 16 год. 50 хв. ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні бару «Фрегат», що по вул.Головній, 216 м.Чернівці, незаконно зберігав та носив при собі вогнепальну зброю: пістолет Югославського виробництва «Червона застава» та 5 боєприпасів до нього (а.с.1 Том 2).

Із досліджених судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування було встановлено особу, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Кримінальне законодавство обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Зокрема, у ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених, окрім іншого, ч.1 ст.49 ККУ строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

При цьому необхідно зауважити, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Цією нормою права законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

При цьому за змістом ст.284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та наявність відповідного клопотання прокурора.

Натомість, суд звертає увагу на те, що приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Як було встановлено судом, органом досудового розслідування вчинене кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, тобто як незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині четвертій ст. 38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження було встановлено особу, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином, звернення прокурора до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України є необґрунтованим та не відповідає матеріалам кримінального провадження.

Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання закриття кримінального провадження, не відповідає вимогам п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України та ст.49 КК України, оскільки встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та не надано доказів згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а отже внесене клопотання суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, ст. 286, 287, 288, 314, 372, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в за №0000314 від 17.12.2012 року, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000314 від 17.12.2012 року повернути до Чернівецької окружної прокуратури .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1