Справа №705/45/20
1-кп/705/281/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.3 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.3 ст.357 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 07 серпня 2023 року.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання, в обґрунтування якого посилається на те, що з моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, в зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою його підзахисного ОСОБА_6 , оскільки вважає, що зазначені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, пов`язані лише з тяжкістю можливого покарання та наявністю судимості в обвинуваченого, а тому застосування найбільш суворого запобіжного заходу є необґрунтованими оскільки інших доказів продовження існування ризиків стороною обвинувачення не надано. Просив розглянути можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що має постійне місце проживання та не має наміру ухилятись від суду та вчиняти нові злочини, оскільки розуміє наслідки.

Заслухавши клопотання прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали судової справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує, що заявлені ризики не зменшилися, а також наявні обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому був продовжений судом до 07.08.2023, з правом внесення застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду умисних, в тому числі тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

На думку суду не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в подальшому судом при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

Зокрема, на думку суду, не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, що може бути розцінене ним більш небезпечним ніж переховування та втеча.

Також, не зменшились ризики незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки останній не працює та не має постійного джерела доходів, також неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів та відносно нього на розгляді в суді перебуває ряд кримінальних проваджень за злочини проти власності, що свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризують його як особу, що схильна до систематичного вчинення нових злочинів.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, до закінчення строку дії запобіжного заходу не буде завершено, оскільки не допитані потерпілі, свідки та обвинувачений, не досліджено письмові докази.

При вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які доведені прокурором в судовому засіданні.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також судом не встановлено будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі судового розгляду.

Суд не бере до уваги посилання обвинуваченого та його захисника на недоведеність ризиків, відсутність наміру ухилятись від суду та наявність постійного місця проживання оскільки зазначені обставини не зменшують суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та не виключають наявних ризиків, а тому відсутні підстави для зміни або скасування обвинуваченому запобіжного заходу.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки.

Таким чином клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню оскільки судом встановлена доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 202, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали, а саме до 02 жовтня 2023 року включно.

Залишити без змін визначений раніше розмір застави двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що грошовому еквіваленті дорівнює 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на нього на строк 2 місяці наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою прокурора та суду;

- не відлучатися з м. Умані Черкаської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, якщо обвинувачений не виконає покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику для відома, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1