Справа № 338/279/22
Провадження № 11-кп/4808/233/23
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Надвірнянського районного суду від 01.02.2023 року щодо обвинуваченої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , вдови, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимої, громадянки України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено її покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

05 січня 2022 року в проміжок часу між 14 год 30 хв та 14 год 50 хв. обвинувачена ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття алкогольних напоїв разом із своїм співмешканцем ОСОБА_9 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту вирішила позбавити життя останнього. Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вказаний період часу, перебуваючи по місцю проживання за вищевказаною адресою, діючи умисно, ОСОБА_7 взяла до рук кухонний ніж та завдала ним удар у життєво важливу ділянку тіла - грудну клітку свого співмешканця ОСОБА_9 , тим самим заподіявши йому проникаюче ножове поранення грудної клітки. В результаті чого, ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням серцевої сорочки, серцевого м`язу, яка ускладнена масивною внутрішньою крововтратою та розвитком тяжкого геморагічного шоку, і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними в момент їх спричинення, внаслідок якого потерпілий помер у приміщенні КНП «Богородчанська ЦРЛ».

З вироком суду не погодилась обвинувачена ОСОБА_7 та подала апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду першої інстанції занадто суворим. Просить апеляційний суд пом`якшити їй покарання.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та обвинувачена підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Вирок суду щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 та правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст.115 КК України, учасниками судового провадження не оскаржено.

Що стосується доводів обвинуваченої про неврахування судом першої інстанції даних про її особу та призначення надто суворого покарання, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України та призначив покарання достатнє та необхідне задля досягнення мети покарання передбаченої ст.50 КК України.

При цьому суд належним чином врахував, що обвинувачена вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення умисного кримінального правопорушення, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, розлучена, має неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується задовільно, її поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого, який просить обвинувачену суворо не карати. Також суд врахував обставину, яка пом?якшує покарання - щире каяття, та обставину яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд першої інстанції врахував, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, характер вчиненого злочину та призначив мінімальне покарання передбачене санкцією статті 115 ч.1 КК України.

Проаналізувавши зазначені обставини та наведені норми права, апеляційний суд вважає, що доводи обвинуваченої ОСОБА_7 щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду від 01.02.2023 року щодо неї - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення її копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4