Провадження № 1-кс/686/7242/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000365,

встановив:

24.08.2023 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: автомобіль «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , рік випуску 2010, коричневого кольору; автомобіль «КРАЗ 6443», р.н. НОМЕР_3 , номер шасі: НОМЕР_4 , рік випуску 1993, білого кольору; земельну ділянку, з кадастровим номером :03:021:0019, загальною площею 1.9188 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, з кадастровим номером :03:021:0022, загальною площею 1.9051 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, з кадастровим номером :03:021:0020, загальною площею 1.9051 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, з кадастровим номером :03:021:0021, загальною площею 1.9051 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; домоволодіння, загальною площею 41.4 кв.м., що по АДРЕСА_1 , які, на думку прокурора, належать підозрюваному ОСОБА_3 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ч. 6 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, ще й наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не в повній мірі відповідає.

Клопотання прокурора складено формально та містить лише посилання на факт повідомлення та зміст повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, факт звернення потерпілої до підозрюваного з позовною заявою, про стягнення моральної шкоди (без зазначення у клопотанні розміру спричиненої шкоди), твердження, що підозрюваному належать транспортні засоби, земельні ділянки та домоволодіння, на які просить накласти арешт прокурор, з метою забезпечення виконання цивільного позову потерпілої про відшкодування завданої їй шкоди. Разом з тим, у поданому клопотанні прокурор не аргументує, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні. До клопотання прокурором долучено лише витяг з ЄРДР; копії: цивільного позову представника потерпілих ОСОБА_4 ; паспорту ОСОБА_3 ; постанови про визнання цивільним позивачем та цивільним відповідачем; супровідного листа щодо виконання доручення слідчого; фрагменту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2023 р.; відповіді на запит слідчого, із зазначенням інформації, які транспортні засоби зареєстровані за ОСОБА_3 . Інших документів, зокрема й тих, які б дали змогу пересвідчитись в обґрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор до матеріалів клопотання не долучає, як і не посилається на відповідні докази у своєму клопотанні, лише зазначає, що 07.07.2023 р. ОСОБА_3 було повідомлено про підозру. Відсутні відомості у клопотанні прокурора щодо розміру спричиненої шкоди та вартості майна, на яке він просить накласти арешт, що є необхідним для визначення розумності та спів розмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, долучені до матеріалів клопотання інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №340453493 від 26.07.2023 р., не надає слідчому судді можливості встановити хто на сьогоднішній день являється власником та фактичним володільцем земельних ділянок та домоволодіння, на які просить накласти арешт прокурор, (чи проживає хтось на законних підставах у вказаному житловому приміщенні), що є важливим при вирішенні питання про арешт майна, з врахуванням положень ч.12 ст.170 КПК України, хоча мав би прокурор зазначити у клопотанні конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Також, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що, окрім відсутності у вказаній інформаційній довідці актуальної інформації станом на теперішній час, пошук інформації був здійснений не за об`єктом нерухомого майна, а за фізичною особою за частковим співпадінням, що також свідчить про неактуальність інформації по конкретним об`єктам нерухомості.

Не наведено у клопотанні прокурора й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначає у своєму клопотанні прокурор й про те, які він просить при накладені арешту застосувати заборони (позбавлення права на відчуження, розпорядження чи користування), з метою збереження майна.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000365, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя