Справа № 522/3665/22
Провадження № 1-кп/522/725/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2023 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, с. Козачі Лагері, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-06.10.2006 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
-19.03.2008 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-11.02.2009 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-15.11.2011 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
-31.03.2014 Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 1 ст. 393, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
-02.04.2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
-25.03.2021 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі;
-31.03.2022 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
01.12.2021 приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою разом із невстановленою особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), заздалегідь маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до кабельного колодязя, який знаходиться за адресою: м. Одеса,
вул. Середньофонтанська, б. 28, прибули до зазначеного місця.
ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до кабельного колодязя, за попередньою змовою разом із невстановленою особою, розуміючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, впевнились у тому, що їх дії залишаються непомітними для оточуючих, після чого невстановлена особа проникла до кабельного колодязя, звідки за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя, почала демонтувати кабелі, а ОСОБА_3 в свою чергу, згідно розподілених ролей, перебував поруч із вищевказаними кабельним колодязем та спостерігав за місцевістю, з метою своєчасного попередження свого співучасника у разі появи сторонніх осіб, які б могли викрити їх злочинні дії.
У подальшому, невстановлена особа, демонтувавши кабель марки «ТПП 50х2х0,4», довжиною 10 метрів, вартістю 519 гривень 90 копійок, кабель марки «ТПП 30х2х0,4», довжиною 6 метрів, вартістю 189 гривень 60 копійок, та горловину від чавунного люка в кількості 1 штуки, вартістю 1000 гривень 00 копійок, що знаходяться на балансі Одеської філії АТ «Укртелеком», передала їх ОСОБА_3 .
Таємно викравши майно, що знаходиться на балансі Одеської філії АТ «Укртелеком» в розмірі 1709 гривень 50 копійок, ОСОБА_3 та невстановлена особа, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, але через деякий час ОСОБА_3 з викраденим майном був затриманий працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин. Заперечував проти задоволення цивільного позову АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», зазначивши, що не має змоги його сплатити.
Представник потерпілого ОФ АТ «Укртелеком» в судове засідання не з`явився, надавши заяву, відповідно до якої просить розглядати обвинувальний акт за його відсутності, призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду, цивільний позов задовольнити.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, які вчиняв з певною систематичністю, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, відчуття безкарності за вчинене, що свідчить про схильність до вчинення злочинів.
За встановлених обставин, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі, не вбачає достатніх підстав для застосування ст. 75 КК України.
Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , якій у скоєному щиро покаявся, з врахуванням конкретних обставин справи, суд керуючись положеннями ст.ст.50, 65 КК України, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім покарання у мінімальних межах, передбачених частиною санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинені ним злочини, та яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен відбувати реально в ізоляції від суспільства.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
Враховуючи вирок Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, при призначенні покарання останньому, слід застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов представника АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає задоволенню оскільки провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена поза розумним сумнівом.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи покарання, призначене вироком Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 27.04.2023 року, зарахувавши термін відбутого за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2022 року покарання з 30.12.2021 по 26.04.2023.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даним кримінальним провадженням не застосовувалась.
Цивільний позов представника АТ «Укртелеком» до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 1709 (одна тисяча сімсот дев`ять гривень) 50 (п`ятдесят) копійок.
Речові докази по справі:
- горловину від чавунного люка 1 шт, фрагменти кабелю марки «ТПП 50х2х0,4», довжиною 10 метрів, фрагменти кабелю марки «ТПП 30х2х0,4», довжиною 6 метрів повернути за належністю потерпілому - АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

27.04.2023