ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , та секретаря судових засідань ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП В Київській області капітан поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001385 від 19.052023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду 21.05.2023 та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_4 21.05.2023 в 05-59 годин, його захиснику адвокату ОСОБА_5 20.05.2023.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001385 від 19.052023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2023, приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , спільно розпивали спиртні напої.

Перебуваючи в даному приміщенні, приблизно о 17 год.00 хв. цього ж дня, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення з малолітньою ОСОБА_11 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_9 роздягнула малолітню ОСОБА_11 , оголивши її.

Після цього, ОСОБА_9 всупереч волі малолітньої ОСОБА_11 , усвідомлюючи відсутність інших осіб, які могли б припинити їх злочинні дії щодо потерпілої, силоміць поклала її, ОСОБА_11 , на ліжко, та покликала до кімнати ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

У подальшому, ОСОБА_10 підняла руки малолітньої ОСОБА_11 та силоміць утримуючи її руки у неї за головою, поклала на обличчя ОСОБА_11 рушник. В цей час підійшла ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 силоміць тримали руки малолітньої ОСОБА_11 , одночасно утримуючи рушник на її обличчі. ОСОБА_12 в цей час силоміць утримувала ноги малолітньої ОСОБА_11 та розводила їх в сторони. Продовжуючи протиправні дії, до ліжка підійшов ОСОБА_8 , який ліг зверху на малолітню ОСОБА_11 та вчинив з малолітньою ОСОБА_11 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_11 з використанням геніталій.

ОСОБА_13 в цей час здійснював відеозйомку зґвалтування малолітньої ОСОБА_11 на мобільний телефон.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання та має п`ятимісячного сина.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 19.05.2023 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.05.2023 за процесуальним керівництвом Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні групою осіб дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтуванні), тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_14 від 19.05.2023; протоколом огляду місця події від 19.05.2023; консультаційним висновком спеціаліста від 19.05.2023; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_11 від 19.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2023; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_9 від 19.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 19.05.2023; протоколом затримання ОСОБА_4 від 19.05.2023; протоколом вилучення відеозапису від 20.05.2023; протоколом огляду відеозапису від 20.05.2023; відеозаписами вилученими з мобільного телефону ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 скоїв умисний особливо тяжкий злочин проти статевої недоторканості малолітньої особи, прогнозуючи неминучість тривалого покарання у вигляді ув`язнення, він, без виключення, буде переховуватись від правоохоронних органів, як спосіб уникнення від відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 по даній справі, може стати причиною ухилення останнього від явки до слідчого, прокурора чи суду.

Крім цього, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області у 2022 році за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_4 засуджений до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки.

Отже, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_4 до втечі.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань. Незаконний вплив на свідків у цьому провадженні може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати до суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки злочин вчинений із застосуванням фізичної сили, та підозрюваний проживає поруч з потерпілою, свідками та іншими підозрюваними, вказаний ризик залишається актуальним на весь строк досудового розслідування, з огляду на встановлену КПК України процедура безпосереднього допиту судом свідків під час судового розгляду.

Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину, існує реальний ризик переховування від органів досудового розслідування та незаконно впливу на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому, документального підтвердження, що підозрюваний є батьком п`ятимісячної дитини, суду не надано.

Отже, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу на Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембл і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1999, в якому зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення.

Тому, на переконання суду, прокурором, в даному випадку, дотримано вимогу розумної підозри, що фактично не заперечувалось стороною захисту.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 щодо якого відсутні протипоказання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставин, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Дослідивши усі встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 судом не встановлено.

З метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд, також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП В Київській області капітан поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001385 від 19.052023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Данилівка Фастівського району Київської області, українцю, громадянину України, не працюючому, з професійно-технічною освітою, не одруженому, утриманців не має, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів - раніше судимому вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області у 2022 році за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 17 липня 2023 року.

Строк дії ухвали до 17.07.2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1