Справа № 344/6831/23
Провадження № 11-сс/4808/149/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2023 року про застосування щодо підозрюваного в кримінальному провадженні №0000077 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 805 200 гривень.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає рішення слідчого судді необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що у судовому засіданні у повній мірі були доведені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та достатньою мірою вмотивовано, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом для забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, тобто до 22 червня 2023 року, але виключно в межах строку досудового розслідування та покладено відповідні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризиків, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також не доведено підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є дієвим та співмірним, застосування такого запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків.

До початку апеляційного розгляду захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_10 подали заперечення на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , в яких просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та ухвалу слідчого судді залитими без змін.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу, наголошував на наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також прокурор вказав, що з часу обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не встановлено факту порушення ним обов`язків передбачених п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України,

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі не погоджується з видом запобіжного заходу, який застосований щодо ОСОБА_8 - домашнім арештом, вказує на підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, - у застосуванні військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчиненому в умовах воєнного стану. (а.п. 59-67).

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, він може виїхати за межі м. Івано-Франківська та території України чи іншим чином переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, а також ОСОБА_8 неодружений, дітей не має і, розуміючи факт проведення досудового розслідування щодо нього, може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності, та ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом, тобто вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків, потерпілого з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

Слідчий суддя першої інстанції врахував: наведені ризики у клопотанні, репутацію підозрюваного та характеризуючи особу підозрюваного дані, його майновий стан та міцність соціальних зв`язків, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, у санкції передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання щодо особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

На думку суду апеляційної інстанції, за встановлених під час розгляду клопотання обставин слідчий суддя правильно дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 426-1 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням відповідних обов`язків.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 №121 від 27 квітня 2023 року, згідно якого звільнено з посади залишивши на всіх видах забезпечення: командира 1-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти патрульного батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_8 , який зарахований в розпорядження начальника Західного територіального управління національної гвардії України наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25 квітня 2023 року № 38 о/с, з 27 квітня 2023 року (Підстава: розпорядження начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 26 квітня 2023 року №50/9/1-2842).

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, з наведенням належних і достатніх мотивів для його ухвалення, а тому підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 131-132, 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422, 492 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2023 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні№0000077 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5