ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2781/23 Номер провадження 11-кп/814/2173/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000015 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави області від 09 червня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000015 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленківка Чутівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого неповнолітню дитину, військовослужбовця, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 07 серпня 2023 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не доведені прокурором належними та допустимими доказами.

Наголошує, що ОСОБА_8 має доньку, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, потребує лікування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити його належну процесуальну поведінку є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

На думку колегії суддів, місцевий суд правильно вказав про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від суду з огляду на тяжкість покарання у разі визнання його винуватим, а також з огляду на характер злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, що має на меті ухилення від військової служби та свідчить про свідоме та умисне ігнорування ОСОБА_8 положень законодавства України, що регулює порядок проходження військової служби.

Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану, був звільнений від відбування покарання з випробуванням, проте на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні дезертирствав період іспитового строку.

Вказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 в сукупності з характером інкримінованого кримінального правопорушення свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження захисника про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків в даному випадку не спростовують правильності висновків суду з урахуванням наведених обставин.

Матеріали справи та апеляційна скарга не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з огляду на стан здоров`я.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає дозадоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000015 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4