Провадження № 1-кс/750/4612/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синицине Кіровського району АР Крим, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

встановила:

12.09.2023 до слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому захисник ОСОБА_4 просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_6 , на заставу, визначивши її у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 214 720 грн, поклавши на підозрюваного відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора, суд за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, здати на зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу, вважаючи, що більш м`який запобіжний захід у вигляді застави зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вказує, що на даний час фізичний стан підозрюваного задовільний, однак тривала заборона виходити на вулицю та дихати свіжим повітрям з обмеженням тривалості, яка передбачена триманням під вартою може мати негативні наслідки та фактично зробить його залежним від ліків на все життя. Підзахисний має постійне місце проживання, де мешкає вже не один рік, має міцні соціальні зв`язки, родину, утриманців, позитивно характеризується. Вказує, що при врученні підозри у ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину не був присутній адвокат, тому підозра особі фактично вручена не була. Також вважає саме повідомлення про підозру необгрунтованим. Щодо ризиків, то просив звернути на увагу на те, що вина підозрюваного не доведена, він раніше не судимий, його немає чого приховувати або знищувати, речові докази вилучені, є надуманим висновок сторони обвинувачення, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні учасниками розгляду були висловлені наступні позиції.

Захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав. Вказав, що на час обрання запобіжного заходу у сторони обвинувачення не було жодного доказу причетності ОСОБА_6 до скоєного злочину. Були лише свідчення, що ОСОБА_6 орендував цю земельну ділянку. У 2022 році ОСОБА_6 перебвав за межами України, повернувшись останній раз 31.07.2023. На спірній земельній ділянці підозрюваний займався вирощуванням винограду.

Захисник адвокат ОСОБА_4 своє клопотання підтримав. Вказав, що об`єднання кримінальних проваджень відбулось без підтверджень повноважень прокурора. Просив врахувати, що у підозрюваного є проблеми з тиском. Вважає, що підозра не була належним чином обгрунтована. Свідками є прикордонники, а тому їх свідчення не є доказами. Покази інших свідків не перевірені. Наголосив на тому, що під час обрання запобіжного заходу не було відомо про тиск, який чинився на підозрюваного. Вважає, що застава як запобіжний захід зможе запобігти будь-яким ризикам у цьому кримінальному провадженні. ОСОБА_6 переховуватися не збирається. Всі докази вже вилучено. Впливати на свідків та експертів також не є необхідним. Вважає, що підозра вручена з порушенням вимог закону. За місяць з підозрюваним не проводяться жодні слідчі дії. Вина підозрюваного не доведена. Правових підстав для не визначення розміру застави не було.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав своїх захисників. Вказав, що він мав дохід від роботи кафе в Іспанії. Допомагав ЗСУ. Про застосування на нього тиску на час обрання запобіжного заходу захисників не повідомляв, бо був в шоковому стані.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив. Вважає, що затримання підозрюваного відбулось в рамках закону. Питання щодо підозри, ризиків були предметами перегляду в апеляційному порядку ухвали про застосування запобіжного заходу. Свідки підтвердили, що земельну ділянку орендував ОСОБА_9 . Наразі проводяться судові експертизи. Слідство триває. Необхідно встановити всіх спільників. Місця можливого зберігання наркотичних засобів. Просив врахувати, що підозрюваний не довів свого майнового стану, який б забезпечив внесення застави. За даними отрианими з податкової він останній раз дохід мав у 2010 році. Ризики, визначені ст. 177 КПК України, є підвищеними.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно частини 4 цієї статті слідчий суддя розглядає дане клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002470 від 08.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України.

05.08.2023 о 17 год. 45 хв. ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ст. 208 КПК України.

06.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2023 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжнийзахід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» строком до 05.10.2023 без визначення розміру застави.

У судовому засіданні захисниками за запитання слідчого судді було повідомлено, що підставою звернення із цим клопотанням став як факт того, що найсуворіший запобіжний захід обрано без врахування всіх обставин кримінального провадження, які були встановлені після застосування такого запобіжного заходу, зокрема, щодо тиску на підозрюваного, так і те, що наразі відпала потреба у його застосуванні, оскільки минув місяць, а слідчі дії з підозрюваним не проводяться.

Крім того, сторона захисту вказала, що право на подання даного клопотання прямо передбачено положеннями КПК України.

Щодо обґрунтовано стіпідозри, то слідчим суддею враховується наступне.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органимають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявност іпідстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, щоздійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Як вбачається зі змісту ухвали про обрання підозрюваному запобіжного заходу, при її постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу (у тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення) та зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту підтвердила, що ухвала місцевого суду про обрання запобіжного заходу ними оскаржувалась до суду апеляційної інстанції.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважатина явними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місцепроживання, засоби до існування).

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого, зокрема обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачено виключно покарання у виді реального позбавленняволі на строк віддев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна).

Разом з тим, на думку слідчого судді, і зплином часу, вказаний ризик зменшився незначною мірою, але не настільки, що бвиключити вказаний ризик або звестийого до малоймовірності. При цьому, в подальшому завершення досудового розслідування та визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту може спонукати підозрюваного до активних дій, у тому числі щодо переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддяв раховує, що переховування підозрюваного може мати місце не лише за кордоном, але і в межах держави Україна.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про продовження існування вказаного ризику.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено, тому продовжує існувати ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час не встановлено всі джерела придбання наркотичних засобів, місця можливого зберігання наркотичних засобів, осіб, з якими підозрюваний міг спільно збувати наркотичні засоби.

Щодо ризику може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, то цей ризик є доведеним, оскільки підозрюваний не має офіційних джерел доходів в Україні.

Отже, слідчим суддею встановлено продовження існування ризиків, передбаченихп.1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не було надано жодних документів на підтвердження доводів щодо наявності у підозрюваного будь-яких захворювань, які б не дозволяли йому за станом здоров`я утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Щодо твердженняс торони захисту про необхідність зміниз апобіжного заходу з тримання під вартою на заставу внаслідок отримання підозрюваним погроз, то зазначена обставина не може бути визнана безумовною підставою для такої зміни.

Крім того, підозрюваний повідомив, що не повідомляв про вичнення відносно нього тиску ані при обранні запобіжного заходу, ані колегії суддів апеляційного суду.

Слідчим суддею також береться до уваги, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проте, така обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливою та вагомою, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для зміни застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, а саме застава, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131, 132, 176-178, 193-194, 196, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15 вересня 2023 року о 08 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1