Справа: № 148/1416/23
Провадження №1-кс/148/266/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000059 від 21.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Від начальника Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області 21.03.2023 надійшла постанова про виділення матеріалів досудового розслідування, щодо вчинення невідомою особою незаконного збуту особливо-небезпечного наркотичного засобу канабісу в с. Рахни-Лісові, Тульчинський район Вінницька область, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з кримінального провадження № 0000203 від 14.12.2022.

До ЄРДР внесено відомості за № 0000059 від 21.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того встановлено, що невстановленою особою, яка незаконно збуває наркотичні засоби в с. Рахни-Лісові, Тульчинський район Вінницька область, є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 03.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області №148/1416/23 від 25.07.2023, про надання дозволу на проведення обшуку, проведено обшук території домогосподарства, а саме: житлових та нежитлових будівель, земельної ділянки на території домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 та власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, приладдя для їх виготовлення та інших предметів, обіг яких заборонений або обмежений законом та предметів, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або здобуті в результаті його вчинення, носіїв інформації та записів (рукописних та друкованих), які можуть містити відомості щодо злочинної діяльності ОСОБА_4 , інших речових доказів, котрі можуть мати доказове значення під час досудового розслідування.

В ході проведення обшуку ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції саморобний пристрій для куріння, що знаходився у приміщенні літньої кухні розташованої на території домогосподарства за вищевказаною адресою. Пристрій складається із двох частин деформованих полімерних пляшок та металевого наперстку, які упаковано до спеціального пакету Національної поліції України №SUD3099828 з підписами понятих та слідчого.

Так, постановою слідчого від 03.08.2023, вилучені об`єкти визнано речовими доказами, які приєднано до матеріалів кримінального провадження.

На думку слідчої є достатньо підстав вважати, що вказані об`єкти мають значення по справі, а саме містять на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, яке вилучено та доставлено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, як тимчасово вилучене майно, що передбачено ч. 7 ст. 237 та ч. 1 і ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на вищевказане у клопотанні тимчасово вилучене майно, оскільки вони є доказом, які необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на саморобний пристрій для куріння, що складається із двох частин деформованих полімерних пляшок та металевого наперстку, які упаковано до спеціального пакету Національної поліції України №SUD3099828 з підписами понятих та слідчого, які 03.08.2023 добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_4 , шляхом заборони їх використання і відчуження, залишивши їх на зберіганні в камері зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання ухвали доручити слідчому Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: