ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2045/23 Справа № 203/3336/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, із вищою освітою, начальник сектору відділу кримінальної поліції ДРУ ГУНП в Дніпропетровській області, маючого спеціальне звання майор поліції, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000143,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року продовжений строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 14 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорій тяжких та особливо тяжких злочинів. З урахуванням даних про особу підозрюваного, стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, триває збір доказів, а також враховуючи обізнаність підозрюваного про обставини кримінального провадження, особу свідків, тривалість вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дійшов висновку про те, що передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які враховувались при застосування до підозрюваного запобіжного заходу на теперішній час не зменшились та не втратили своєї актуальності.

Зважаючи на особливу складність кримінального провадження та обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести, слідчий суддя дійшов до висновку про об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_5 альтернативний, не пов`язаний із триманням під вартою запобіжний захід, передбачений ч. 1 ст. 176 КК України, у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_2 , поклавши на нього відповідні обов`язки відповідно до ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що клопотання не містить жодного нового обґрунтування продовження існування ризиків, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Вважає, що ризики стороною обвинувачення не доведені, а вказані формально.

Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу причетності ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Просить врахувати, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, зокрема має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір похилого віку, перебуває на службі в правоохоронних органах з 1997 року, характеризується виключно позитивно, знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба І ст., і якщо суд дійде висновку про неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просить визначити заставу з урахуванням матеріального стану підозрюваного у розмір 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Так, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2023 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді триманням під вартою до 17 серпня 2023 року включно без визначення розміру застави, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2023 року залишена без змін.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 15 серпня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року продовжений до трьох місяців, тобто до 18 вересня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року ОСОБА_5 продовжений застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано встановлено існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.

Визначені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення доведені, не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення винуватості, продовження існування, в тому числі, ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду. Також, приймаючи до уваги тривале функціонування злочинної організації та участь за версією органу досудового розслідування у ній підозрюваного як пособника, останній, перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що наразі тривають слідчі дії, в тому числі по встановленню усіх речових доказів, тоді як не всі учасники злочинної організації затримані, а підозрюваному може бути відоме місце знаходження предметів і речей, які мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі останній може їх знищити чи сховати.

Не зменшився та не перестав існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, експертів, в тому числі, шляхом залякування чи примушування відмовитись від наданих раніше свідчень, та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, а також ще не віднайдені органом досудового розслідування, своїми порадами та вказівками може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності.

Також не зменшились й ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може координувати діяльність та поведінку не встановлених учасників злочину, в тому числі, з числа працівників правоохоронних органів м. Дніпра та Дніпропетровської області, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Щодо доводів захисника про те, що матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу причетності ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень, то вони зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку. З'ясовано, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки долучені до клопотання матеріали достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкриміновані їй злочини, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до їх вчинення, що і є підставою для застосування до особи, підозрюваної у вчиненні злочинів, запобіжного заходу.

Ствердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, зокрема має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір похилого віку, перебуває на службі в правоохоронних органах з 1997 року, характеризується виключно позитивно, що є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів, не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків. Крім того, ці обставини існували й на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Знаходження на диспансерному обліку підозрюваного з діагнозом: гіпертонічна хвороба І ст. за доводами адвоката, не є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки будь-які медичні документи, які б підтверджували неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора в матеріалах справи відсутні. Крім того, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали стороною захисту вищезазначені документи в підтвердження цих доводів надані не були.

Що стосується визначення визначення розміру застави, то враховується наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, враховуючи обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, які є злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, при постановленні ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного обґрунтовано не визначив йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Колегія суддів також зважає на те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування підозрюваного на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для продовження застосування обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведеного, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4