Справа №346/3802/23
Провадження №1-кп/346/568/23
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

03 серпня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломиї кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 15.03.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микитинці Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, вдівця, з професійно-технічною освітою, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, працюючого охоронцем Коломийський педагогічний коледж Івано-Франківської обласної ради, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 14.03.2023 приблизно 18:45 години, в світлу пору доби на сухому асфальтному покритті, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Січових Стрільців у м. Коломия Івано-Франківської області у напрямку площі Привокзальна та при наближенні до регульованого перехрестя вулиць Січових Стрільців Лисенка Шкрумеляка, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити велосипед під керуванням ОСОБА_5 , який рухався своєю смугою руху по вул. Січових Стрільців в напрямку вул. Чехова, проте не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр повороту ліворуч на вул. Лисенка, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_5 , не надавши перевагу йому у русі, хоча останній їхав на дозволений сигнал світлофора. У результаті зіткнення ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, але не було небезпечним для життя в момент спричинення.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням вимог ПДР ОСОБА_4 , а саме: п. 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 1.10 термін «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об?єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися»; п. 2.3 «б», «д» «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 16. 6 «повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено клопотання, в якому просить закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_5 та повним відшкодуванням завданої матеріальної шкоди. Свою вину обвинувачений визнав повністю, обставин вчиненого кримінального правопорушення не оспорював. Не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, вказавши, що жодних претензій до обвинуваченого не має. Завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, просить дане кримінальне провадження закрити на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, підтвердивши факт відсутності судимостей у ОСОБА_4 , про що було надано відповідні документи. Просив суд залучити до матеріалів кримінального провадження матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, відомості щодо витрат на залучення експерта та речових доказів.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд вважає, що клопотання про закриття провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України). Наведене питання за приписами норм ч. 3 ст. 314 КПК України може бути вирішено під час підготовчого судового засідання. Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).

З роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих/ збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, повністю визнав свою вину, відшкодував завдані збитки, розкаявся у вчиненому, на момент вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Враховуючи викладене, а також позицію потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки жодних обмежень, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 справа №598/1781/17, постанова Верховного Суду від 02.12.2021 справа №449/1689/19).

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а також на підставі ст. 100 КПК України вирішити питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 176, 284-288, 314, 371, 372, 376 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_5 , закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000271 від 15.03.2023.

* Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.03.2023 (№ провадження 346/1293/23), а саме: на автомобіль «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; спортивний велосипед, рама якого пофарбована у білий та чорний кольори.

Речові докази:

* автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 повернути законному власнику, а саме: ОСОБА_4 .

* спортивний велосипед, рама якого пофарбована у білий та чорний кольори - повернути законному власнику, а саме: ОСОБА_5 .

* Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5258 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 00 копіок.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА