Справа № 487/3800/23
Провадження № 1-кс/487/1946/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000499 від 20.12.2022 року, про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2023 старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою обраного підозрюваному ОСОБА_7 ..

У клопотанні слідчий зазначив, що у проваджені Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000499 від 20.12.2022 рокуза ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ДУ «Північна виправна колонія (№90)» від 18.02.2018 № 21 о/с, ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ДУ «Північна виправна колонія (№90)». Цим же наказом ОСОБА_5 присвоєно первинне спеціальне звання старший сержант внутрішньої служби.

З урахуванням займаної посади, функціональних обов`язків, відповідно до положень ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст. 6, 11, 14, 16 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», ОСОБА_5 являвся працівником правоохоронного органу та склав присягу на вірність народу України.

Водночас ОСОБА_5 складеної ним присяги не дотримав та в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. ст. 2, 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», зрадив присязі, Українській Державі та всьому Українському народові.

Так, після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль м. Херсон обласний центр Херсонської області та частину інших населених пунктів на території Херсонської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які на даний час контролюються (контролювались) та утримуються (утримувались) російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Херсонської області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Херсонської області, у тому числі місто Херсон, опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів.

В подальшому вказані території визнано тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи припинили свою діяльність на вказаних територіях та були переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Приблизно у травні 2022, більш точні дату та час під час досудового розслідування не встановлено, відбулась нарада за участі ОСОБА_8 (так званого «руководителя управления службы исполнения наказаний по Херсонской области») з працівниками ДУ «Північна виправна колонія (№90)», після якої ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно погодився на пропозицію працювати на окупаційну владу та отримувати заробітну плату у рублях.

Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на території України введено режим воєнного стану, не пізніше 01.06.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Херсон, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, надав згоду щодо переходу на бік ворога та у подальшому добровільно вступив на службу, обійнявши посаду «младшего инспектора 1 категории групы надзора отдела безопасности» у незаконній окупаційній установі - так званій «северной исправительной колоний № 90» при «управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области».

Таким чином, ОСОБА_5 , зрадивши Українському народові, даній ним присязі, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, розпочав свою діяльність в інтересах ворога, а саме виконуючи функції працівника незаконної установи «северной исправительной колоний №90» управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» на території міста Херсон, виконував незаконні накази окупаційної влади, здійснював в інтересах окупантів виконання заходів щодо охорони, нагляду та тримання громадян України у вказаній незаконній установі, забезпечував виконання вимог представників окупаційної влади щодо режиму тримання вказаних громадян.

04.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.05.2023 підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

До закінчення дії ухвали слідчого судді, а саме до 04.07.2023, неможливо завершити досудове розслідування, з урахуванням чого Постановою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до трьох місяців.

Крім того, наявні при обрані ОСОБА_5 запобіжного заходу ризики, передбачені ч.1 ст..177 КПК України, на теперішній час не зменшилися, та їх запобігання можливе лише шляхом продовження строку його дії.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав. Просив продовжити строк дії запобіжного заходу обраного підозрюваному ОСОБА_5 до трьох місяців.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав. Заперечував факт вчинення будь-яких дій на шкоду суверенітету Держави. Зазначив, що органом досудового розслідування не зібрано належних доказів на підтвердження обґрунтованості пред`явленої йому підозри.

Враховуючи наявність у нього постійного місця проживання, сім`ї, перебування на його утриманні дитини інваліда, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

У судовому засіданні захисник підозрюваного, у задоволенні клопотання слідчого просив відмовити, в обґрунтування заперечень зазначив, що прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ризиків, про продовження існування яких слідчий зазначає у клопотанні.

Крім того, наявність у підозрюваного ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, який має сім`ю, дитину інваліда, яка потребує посиленого догляду, постійне місце проживання, свідчить про те, що забезпечити його належну процесуальну поведінку можливо, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту з забороною у період часу з 20-00 год до 06-00 год. наступного дня покидати постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що 20.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

04.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.05.2023 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Постановою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 23.05.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000499 від 20.12.2022 було продовжено до трьох місяців.

Таким чином наразі триває досудове розслідування у кримінальному проваджені.

За положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України підтверджується наступними долученими до клопотання та дослідженими доказами:Протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 12.01.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.01.2023; Протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 17.02.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.03.2023; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2023 за участю свідка ОСОБА_14 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.03.2023; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.03.2023 за участю свідка ОСОБА_15 ; Протоколом обшуку від 04.05.2023, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_5 ; Постановою від 04.05.2023 про визнання речей та документів, вилучених під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного речовими доказами та доручення до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя критично оцінює доводи підозрюваного про необґрунтованість пред`явленої йому підозри, оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

- Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Крім того, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України,які були встановленні слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, враховуючи, що лівобережна частина Херсонської області досі залишається тимчасово окупованою територією.

Знищити, сховати або спотворити будь-які з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема документів, що підтверджують факт його належності до окупаційного органу влади, або підтверджують факт прийняття останнім будь-яких рішень в інтересах країни-агресора (службового посвідчення працівника органу окупаційної влади, рапортів, службових записок)

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.

Таким чином ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При вирішенні питання щодо продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: той факт, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти основа Національної безпеки України, в період дії воєнного стану, обставини інкримінованого кримінального правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Враховуючи вище зазначені саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має родину, що свідчить про деяке зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених слідчим суддею ризиків.

Отже застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді є необґрунтованим та невиправданим.

З урахуванням положень ч.3 ст.197 КПК України строк дії запобіжного заходу підозрюваному слід встановити до 04.08.2023 року.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, строк дії запобіжного заходу тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування до 04 серпня 2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»

Слідчий суддя: ОСОБА_1