Справа №704/552/21
Номер провадження 1-кп/710/6/23
УХВАЛА

іменем України

03.05.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тальнівського відділення Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м.Шпола у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 07.06.2021, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за № 0000380 від 07.06.2021, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 20.03.2023, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення за епізодом від 05.09.2018, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Прокурором подано змінений обвинувальний акт, який затверджений заступником керівника Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , відповідно якого:

досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 15.07.2019 перебуваючи у приміщенні управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації, що розташоване за адресою: вул. Соборна, 45, м. Тальне Черкаської області, згідно Положення про порядок призначення житлових субсидій затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (в редакції постанови КМУ від 22.07.2020, № 632)(далі Положення), подала до управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації, декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії та вказала в ній чотирьох осіб, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та в підтвердження надала довідку про склад сім`ї від 05.07.2019 № 1380 виданої виконавчим комітетом Тальнівської міської ради.

У подальшому, згідно будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку під номером АДРЕСА_1 , 20.09.2019 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 була знята з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

У супереч п. 91 Положення: у разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, настання умов, зазначених в абзаці дев`ятому пункту 90 цього Положення, подаються нові заява та декларація, ОСОБА_4 не звернулася до управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації та не повідомила про зміни в складі сім`ї, в результаті чого незаконно отримала за період з 01.10.2019 по 01.05.2020, тим самим заволоділа державними (бюджетними) грошовими коштами на загальну суму 15610,51 грн. (п`ятнадцять тисяч шістсот десять гривень п`ятдесят одна копійка), що нараховувалися останній, як житлова субсидія.

Вона ж, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння бюджетними коштами, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом замовчування відомостей про отримання в жовтні 2019 року доходу з продажу автомобіля ВАЗ 212140 н/з НОМЕР_1 , у розмірі 90697,00 грн., тобто шляхом обману, у невстановлений досудовим розслідуванням час, 10.03.2020 перебуваючи у приміщенні управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації, що розташоване за адресою: вул. Соборна, 45, м. Тальне, Черкаської області, в порушення Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250, подала до управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації, недостовірну декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, а саме не вказавши в ній відомості про наявність іншого джерела доходу в виді продажу автомобіля ВАЗ 212140 н/з НОМЕР_1 , в результаті чого незаконно отримала за період з 01.03.2020 по 31.08.2020, тим самим заволоділа державними (бюджетними) грошовими коштами на загальну суму 23757,14 грн. (двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень чотирнадцять копійок), що нараховувалися останній, як державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_4 обвинувачується в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

У судовому засіданні захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання, яке підтримала обвинувачена, про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті.

Представник потерпілої сторони у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи у межах заявленого клопотання, суд уважає, що наявні підстави для задоволення клопотання сторони захисту.

Частиною першою ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено: якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у редакції від 27.06.2019, передбачено, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України , в редакції на час розгляду клопотання, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ч. 3 ст. 12 КК України, у редакції на час вчинення кримінального правопорушення, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, у чинній редакції, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, оскільки його санкція, у редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, а на теперішній час - карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, що є проступком.

Із дати вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке кримінальним законодавством віднесено до категорії невеликої тяжкості (проступку), минуло більше трьох років.

Верховний Суд у постанові від 29 липня 2021 року у справі N 552/5595/18 зазначив наступне: визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в зміненому обвинувальному акті, кримінальне правопорушення , яке інкриміноване ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України, мало місце 15.07.2019, 10.03.2020, відтак на час судового розгляду справи сплинув, передбачений п. 2 ч. 1ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вказаним епізодом.

У справі заявлений цивільний позов.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, 27 травня 2021 року у справі № 577/977/19, від 18 січня 2022 року .

За вказаних обставин цивільний позов необхідно залишити без розгляду, а позивачу роз`яснити, що з урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю на нереабілітуючих підставах, позивач має право звернутися до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 13 год. 00 хв. 05.05.2023.

Суддя ОСОБА_1