Справа № 464/3300/23
пр.№ 1-кп/464/360/23
УХВАЛА

12 червня 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження в межах обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 06.05.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

в провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 06.05.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000162 від 06.05.2023, та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України. Вважає, що так як він вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення є достатні праві підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні, не заперечила, щодо задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, вважає таке клопотання є підставним, так, як обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України, що є проступком, сприяв органу досудового розслідування у встановленні фактичних обставин кримінального провадження, давав визнавальні покази, готовий понести будь-яке покарання за таке правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, оглянувши матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Положеннями п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і

свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Одночасно, п. 2 вищевказаної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

При цьому, серед іншого, підставою звільнення може бути певна поведінка

особи у виді дійового каяття після вчинення злочину, яку держава заохочує.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив суду, що у травні поточного року, час пригадати не може, однак раніше 12 години, перебуваючи на вул. Антонича, він випадково виявив згорток ізоленти чорного кольору, підібравши його та відчувши на дотик, що це амфетамін, вирішив його привласнити для подальшого викурювання, у зв`язку із чим поставив в кишеню штанів. Через кілька хвилин, але майже відразу, неподалік місця знайденого, його було зупинено працівниками поліції, котрим на запитання повідомив, що має заборонені речі, а саме амфетамін. Після чого було викликано СОГ, та під час проведення огляду місця події в нього було виявлено та вилучено згорток ізоленти чорного кольору, після відкриття котрого було виявлено зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору. Одночасно на запитання щодо моменту виникнення в нього протиправного умислу на придбання психотропної речовини, вказав, намір заволодіти знайденим в нього виник після того як він відкрив езоленту та побачив, що в ній порошок бежевого кольору, та він усвідомив, що такий є наркотичним засобом.

Згідно з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту за ч.1 ст. 309 КК України, що згідно ст. 12 КК України є проступком.

З вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності №33676/39/а/13/2013 від 08.05.2023 встановлено, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Оцінюючи та аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності суд прийшов до наступного переконання.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Одночасно, вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд погоджується з позицією Верховний Суд у справі № 199/6365/19, що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Зокрема, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Не зважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав вину у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, однак, ставлення обвинуваченого до вчиненого не може розцінюватися як щире каяття, оскільки останній в судовому засіданні не надав суду послідовні та зрозумілі покази з приводу обставин виявлення забороненої речовини. Так при встановленні фактичних даних, спершу, ОСОБА_4 повідомив, що виявивши згорток в чорній езоленті, зрозумів, що це наркотичний засіб, оскільки завжди таке бачив по телевізору, у зв`язку із чим привласнив для подальшого вживання. Потім, вказав, щодо до цієї події амфетаміну не вживав, однак, побачивши згорток, перебравши пальцями, по дотику зрозумів, що це саме амфетамін, у зв`язку з чим взяв, щоб покурити. І лише, після того, як зрозумів, що такі його твердження є сумнівними, вказав, що відкрив чорну езоленту, побачив, що в ньому знаходиться бежевий порошок, тому він вирішив ним заволодіти, щоб потім вжити, у зв`язку із чим поставив собі в кишеню.

Вказана непослідовність обвинуваченого у наданні показів, стала підставою для зміни судом порядку дослідження доказів, та дослідження в судовому засіданні додаткових доказів. При цьому, протоколом огляду місця події від 06.05.2023 спростовано доводи обвинуваченого, щодо попереднього ним огляду вмісту згортку, оскільки, при дослідженні пакунку експертом, пошкоджень езоленти виявлено не було.

Визнання факту незаконного придбання та зберігання може бути достатнім для встановлення пом`якшуючої обставини - визнання вини, однак, винне ставлення до протиправних дій, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що належать до глобальних проблем сучасності і цьому явищу притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, котре б свідчило про щирий жаль, має містити активну поведінку особи, готової до встановлення фактичних даних не тільки вказаного правопорушення, але і до обставин, що можуть свідчити про інші злочинні діяння у цій сфері, що мають один і той самий предмет кримінального правопорушення - амфетамін, вагою 0,2721 грам.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні, обвинувачений послідовним та впевненим був лише у твердженнях, що на момент заволодіння психотропною речовиною він переконливо знав, що у згортку знаходиться амфетамін, однак, покази про виникнення такого усвідомлення він змінював, та котрі не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, що не свідчить про правдиву розповідь та розкриття ним усіх обставин справи, та не демонструє щирий жаль за вчинене.

Вказані дані, дають підстави також критично оцінювати обставину активного сприяння органу досудового розслідування, оскільки, підстави перебування ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 не встановлені, що може впливати на момент виникнення злочинного умислу.

Одночасно, суд звертає увагу на, те, що у вказаному кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати у виді витрат на проведення обов`язкової судової експертизи, що становлять 1434 грн. однак, ОСОБА_4 не вживав жодних заходів щодо сплати цих витрат, котрі, на думку обвинуваченого, безпосередньо пов`язані із його діями.

Суд зважає, що процесуальні витрати не входять у склад спричинених збитків чи заподіяної шкоди, котрі у цьому кримінальному провадженні відсутні, однак їх добровільна сплата, могла б вказувати на активну поведінку обвинуваченого, готового нести відповідальність за ті наслідки, що у причинному зв`язку із його діяннями, тобто реальне каяття.

Згідно ч.4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

З огляду на викладене, в судовому засіданні, обвинувачений надаючи покази та посилаючись на повне визнання вини, не надав переконливих доводів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим судом змінено порядок дослідження доказів, не достатньо проявляв активність у встановленні всіх дійсних фактичних даних, не проявив готовність нести відповідальність, а відтак клопотання є не обґрунтованим, у зв`язку із чим до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 44, 45 КК України, ст. ст. 3, 284, 285, 286, 288, 314, 315 КПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям відмовити.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти такої ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12 червня 2023 року.

Головуюча ОСОБА_1