Справа № 645/1899/23
Провадження № 1-кп/645/170/23
У Х В А Л А

іменем України

27 вересня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходяться об`єднані кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03 серпня 2023 року застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 01 жовтня 2023 року включно. Визначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків та відсутність нових обставин, які б свідчили про необхідність скасування обраного запобіжного заходу або зміни його на більш м`який.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу заперечили у повному обсязі, просили відмовити у повному обсязі, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який і виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заході у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03 серпня 2023 року застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 01 жовтня 2023 року включно. Визначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинувачених та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.

Всі обставини справи на цій стадії процесу судом не встановлені, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на теперішній час не встановлено.

При вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, встановлено, що на даний час обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; крім того останній неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця мешкання в м. Харкові, а також багатоепізодність кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає, що застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, про який просили суд захисник та обвинувачений, недостатньо для запобігання ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений ухвалою суду закінчується 1 жовтня 2023 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не розпочато і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на сорок днів.

Враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, встановлена наявність ризиків, які дають достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин запобіжний захід обвинуваченомуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою слід продовжити

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 314 -316, 331, 369-372, 484-496 КПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,, продовжити строком на шістдесят днів до 24 листопада 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 27 вересня 2023 року.

Суддя - ОСОБА_1