Справа № 464/4079/23
пр.№ 1-кс/464/637/23
У Х В А Л А

20 червня 2023 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до документів,

у с т а н о в и л а :

Старший дізнавач СД відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_5 , про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні АТ АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На підставі ч.4 ст.163 КПК України суддя розглядає клопотання у відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться документи.

Заслухавши дізнавача, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по таких, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Виходячи із положень ст.ст.131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 05 червня 2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Згідно із витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2023 року до Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява ОСОБА_6 про те, що 02 червня 2023 року близько 17.00 год невідома особа, перебуваючи в невстановленому місці, під приводом продажу товару на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом обману та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 5095 грн, які останній добровільно перераховував із своєї банківської картки № НОМЕР_1 на номер банківської картки № НОМЕР_2 .

За вимогами ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, чинним законодавством надано дізнавачу/прокурору право одержувати безперешкодно і безоплатно від осіб на запит необхідні у справі відомості.

Як урегульовано ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Окрім цього, п.5 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банківської таємниці.

Частиною 1 цієї ж статті передбачено, що органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Антимонопольному комітету України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента та код банку контрагента.

Таким чином, державні органи, визначені в ч.1 ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", можуть отримати на письмовий запит без рішення суду доступ до інформації про операції за рахунками осіб.

Підстави, зазначені у клопотанні дізнавача, погодженому прокурором, є формальними та недостатньо обґрунтованими, без врахування фактичних підстав, передбачених КПК України, зокрема не зазначено чи звертався дізнавач або прокурор до банку із запитом для отримання доступу до документів, що перебувають у володінні банку без ухвали слідчого судді та яка була надана відповідь (банківської картки № НОМЕР_2 ).

Водночас у суді дізнавач запевнив, що жодних заходів у порядку Закону України «Про банки і банківську діяльність» органом досудового розслідування та прокурором не здійснювалось, належним чином обґрунтувати причини такої процесуальної бездіяльності не зміг.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5 ст.132 КПК України).

Саме дізнавач повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо.

Наведене позбавляє слідчого суддю можливості встановити необхідність застосування такого заходу кримінального провадження як тимчасовий доступ, а тому подане клопотання є передчасним.

Окрім цього, подане слідчому судді клопотання дізнавача, погоджене з прокурором, не містить належних та достовірних підтверджень належності саме потерпілому банківської карти НОМЕР_3 , з якої за показанням останнього здійснювався переказ. Таку слідчу (розшукову) дія як огляд банківської картки за правилами кримінального процесуального законодавства не проведено, а потерпілий згідно з вимогами ст.56 КПК України вправі подавати докази, в інтересах якого сприяти розслідуванню. З урахуванням характеру документів єдиний протокол допиту потерпілого не є достатньо переконливим доказом такого факту.

Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи дізнавача та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.

Беручи на уваги викладене вище у своїй сукупності, прокурором та дізнавачем не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, не встановлено доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ. З урахуванням такого немає передбачених ст.ст.132, 163 КПК України правових підстав для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні документів, у зв`язку з чим у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у клопотанні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7