Провадження 11-кп/824/4626/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого в режимі ВКЗ- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2023 року ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 вересня 2023 року, та визначено заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 992 400 грн.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення суд вказав про те, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам у справі. Так, суд виходив, у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Разом з тим, наявність у обвинуваченого гарантованого місця проживання та наявність сталих соціальних зв`язків не спростовують наявні у справі ризики. При цьому суд враховував, що обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого указано на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник указав про те, що стороною обвинувачення не доведено жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, захисник указав про відсутність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки сторона обвинувачення та суд посилаються лише на суворість покарання, а інші обставини, а саме, відсутність судимостей, наявність житла, сім`ї, неповнолітньої дитини, сталість соціальних зв`язків, взагалі не беруть до уваги. Крім цього, захисник також вказує на відсутність такого ризику як незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілий (брат загиблого) вже дав показання в судовому засіданні, зі свідків які б могли дати показання саме по обставинам скоєння злочину, не допитаним залишився тільки один, місцезнаходження якого не можуть встановити навіть правоохоронні органи за дорученням суду. Також захисник вважав припущенням сторони обвинувачення про наявність ризиків в тому вигляді, в якому вони зазначені в клопотанні, та абсолютно не доведені стороною обвинувачення. Крім цього, захисник звертає увагу на той факт, що його підзахисний перебуває під вартою з моменту затримання - з 16 червня 2020 року, тобто вже більше ніж три роки, разом з необґрунтовано визначеним розміром застави - майже мільйон гривень. Відтак, на думку захисту, обраний до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 992 400 грн. є занадто суворим, та є непомірно великою сумою для обвинуваченого. Просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та ухвалити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів справи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Крім того, відповідно до вимог статті 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його віку, ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, дійшов обгрунтованого висновку щодо можливості визначення розміру застави обвинуваченому.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки саме запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування та забезпеченню виконання обвинуваченим покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині необхідності продовження тримання ОСОБА_8 під вартою апеляційна скарга захисника не містить.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з розміром визначеної судом застави, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до пункту 3 частини 5 цієї статті розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням зазначених положень закону, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має постійне місце проживання, де проживає разом зі своєю сім`єю, колегія суддів вважає, що розмір застави, визначений судом, є завідомо непомірним для обвинуваченого, а тому повинен бути зменшений.

При цьому, з огляду на встановлені обставини, наявність ризиків, колегія суддів вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200 грн., саме вказаний розмір застави, на думку колегії суддів, буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2023 року в частині визначення обвинуваченому ОСОБА_8 розміру застави необхідно змінити та встановлений обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави зменшити до двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200грн.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування ухвали суду про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 чи визначення іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2023 року в частині визначення обвинуваченому ОСОБА_8 розміру застави змінити.

Встановлений обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави зменшити до двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200грн.

В решті ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2023 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4