справа № 401/1941/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000259, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, відносно, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Маркучі Свободненського району Амурскьої області Російської федерації, громадянина України, освіта середня, неодруженого, який не працює, зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області від 11 червня 2001 року за ч. 3 ст. 81, ст. ст. 44, 17, ч. 2 ст. 140, ст. ст. 42, 43 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. 25 травня 2002 року на підставі рішення суду звільнений від відбування покарання умовно-достроково з невідбутою частиною покарання: 9 місяців 9 днів;

- вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області від 20 лютого 2001 року за ч.3 ст.140, ст. 44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік;

- вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області від 14 липня 2003 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі настрок 4 роки;

- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2006 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. 11 липня 2009 року на підставі рішення суду звільнений умовно-достроково з Кіровоградської ВК № 6 з невідбутою частиною покарання: 11 місяців 29 днів;

- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2011 року за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією майна. 26 липня 2016 року на підставі рішення суду звільнений із Петровської ВК № 49 по відбуттю строку покарання;

- вироком Миргородського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2020 року за ч.1 ст.125, ч. 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді арешту на 3 місяці. 13 липня 2020 року звільнений із Петровської ВК № 49 по відбуттю строку покарання,

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2021 року ОСОБА_5 прибув до села Іванівка Великоандрусівської ОТГ Олександрійського району Кіровоградської області до сестри та знайомих для вживання спиртних напоїв.

Того ж дня, близько 17 години ОСОБА_5 прибув до подружжя ОСОБА_6 , які проживають в АДРЕСА_2 , де в їхньому домоволодінні разом з господарями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , своєю сестрою ОСОБА_9 , а також з іншими мешканцями села, з вечора 18 травня 2021 року до ранку 19 травня 2021 року він розпивав спиртні напої, звідки пішов у гості до ОСОБА_10 для продовження вживати спиртне.

Після вживання спиртного у домоволодінні АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_11 на мопеді під керуванням останнього поїхати, та придбати де-небудь спиртне та закуску, на що останній надав свою згоду.

Так, 19 травня 2021 року близько 04 години ранку, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на мопеді під керуванням ОСОБА_11 , ОСОБА_5 прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_12 .

Діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння будь-яким чужим майном, ОСОБА_5 через відкриту хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння, де через відчинені вхідні двері протиправно проник до приміщення житлового будинку ОСОБА_12 .

Знаходячись у приміщенні будинку, ОСОБА_5 виявив господарку ОСОБА_12 , яка перебувала в будинку сама і спала на ліжку у кімнаті, та від його візиту прокинулася.

Виявивши, що ОСОБА_12 є особою похилого віку та побачила його, з метою придушення її волі та спротиву, ОСОБА_5 умисно наніс потерпілій не менше трьох ударів долонями рук в область голови, та став вимагати від неї повідомлення місцезнаходження грошових коштів.

Не отримавши позитивної відповіді, продовжуючи добиватися від потерпілої повідомлення місцезнаходження грошових коштів, ОСОБА_5 з метою спричинення фізичного болю, схопив ОСОБА_12 за руки і праве передпліччя, яке став стискати і викручувати, прикладаючи фізичну силу, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді двох крововиливів на обличчі справа, великого крововиливу правого передпліччя з частковою відслойкою епідермісу з наявністю ознак запалення, які за ступенем тяжкості, згідно висновку судово-медичної експертизи №79 від 26 травня 2021 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В результаті умисних протиправних дій, ОСОБА_5 змусив потерпілу, яка зазнала нападу, усвідомити реальність застосування фізичного насильства, небезпечного для її життя та здоров`я. При цьому, ОСОБА_12 захищаючись від дій ОСОБА_5 , спричинила руками йому подряпини на носі.

В ході своїх насильницьких дій, ОСОБА_5 виявив мобільний телефон марки «Nokia 1800», який знаходився на ліжку поруч із ОСОБА_12 , а також в іншій кімнаті виявив продукти харчування у вигляді 1,5 кілограма курячих четвертин, які знаходились у холодильнику.

Застосувавши фізичне та психічне насильство, подолавши таким чином волю до спротиву потерпілої, ОСОБА_5 умисно, в результаті нападу у приміщенні будинку, відкрито, повторно, заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 1800» із сім-карткою № НОМЕР_1 , вартістю 250 гривень, продуктами харчування у вигляді 1,5 кілограма курячих четвертин, вартістю 77,85 грн., з якими з місця злочину зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 327,85 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового засідання в інкримінованому йому злочині винуватим себе не визнав та суду пояснив, що дійсно 18 травня 2021 року з села Медорево, де він проживає зі своїми батьками, він приїхав в гості до своєї сестри ОСОБА_13 в село Іванівка в обідній час. Він був випивший. В Іванівку його привезли молодша сестра з чоловіком. Сестри ОСОБА_13 дома не було. Він не мав власного телефону. Скориставшись телефоном чоловіка молодшої сестри, він взнав, що старша сестра перебуває в гостях у подружжя ОСОБА_6 . Він прийшов до ОСОБА_6 , де були його сестра ОСОБА_13 , господарі ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та їх діти. Вони стали випивати пиво. Потім він пішов до сестри додому, де поспав, а ввечері знову повернувся до ОСОБА_6 . Вони стали пити водку. Через деякий час до ОСОБА_6 прийшов ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а пізніше приходила мати ОСОБА_18 . З вечора до ранку випивали водку. Вже під ранок 19 травня 2021 року стали розходитися. Він зайшов до сестри, де був 5-6 хвилин. Від сестри він прийшов до дому до ОСОБА_19 . У ОСОБА_19 знаходився ОСОБА_20 , які пили. Випивши 3-4 кружки пива, він попросив ОСОБА_21 відвезти його до дому. Проте, ОСОБА_20 йому відмовив, пояснивши, що сильно п`яний. У ОСОБА_19 він ще випив та ліг спати. Зранку до ОСОБА_19 прийшов ОСОБА_58 ОСОБА_17 . ОСОБА_22 дав ОСОБА_17 100 грн. та сказав поїхати на його мопеді придбати горілки. ОСОБА_17 поїхав мопедом, та привіз 1,5 літра самогону. Він з ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та ОСОБА_17 розпили самогон. Після вживання самогону він заснув. Його розбудили працівники поліції. На той час в хаті не було ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та ОСОБА_17 .

Заперечуючи проти обвинувачення ОСОБА_5 також пояснив, що до приїзду поліції з будинку ОСОБА_19 він нікуди не виходив. З ОСОБА_22 на мопеді він нікуди не їздив. 19 травня 2021 року він не заходив до будинку ОСОБА_23 . Він не знає, як у будинку ОСОБА_19 опинився мобільний телефон викрадений у потерпілої ОСОБА_23 . Мобільний телефон потерпілої ОСОБА_23 він побачив у працівника поліції. Він був постійно у стані алкогольного сп`янінння. Про викрадення майна у ОСОБА_23 він дізнався від поліції. Припускає, що ОСОБА_22 або ОСОБА_17 могли вчинити злочин щодо ОСОБА_23 , а тому вони його обмовляють. Пояснив, що потерпіла ОСОБА_23 на нього не вказувала. Пошкодження у нього на носі виникли через те, що він в той день в селі після випивки у ОСОБА_6 впав на землю коли йшов після дощу, та пошкодив обличчя. Де і як він впав пояснити не може так як був випивший.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду письмову скаргу від 22 квітня 2022 року про фальсифікацію кримінальної справи так як стороною обвинувачення не забезпечувалося здійснення доставки в судове засідання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_17 . (а.с. 172,173, том №1).

Вказану скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 суд направив прокурору вищого рівня для її перевірки.

Крім того, під час судового розгляду до суду 31 травня 2022 року від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшли письмові клопотання:

1) про допит як свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_24 ;

2) про визнання недопустимим доказом у справі протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року, оскільки слідчим було грубо порушено вимоги статті 228 КПК України;

3) про визнання недопустимим речового доказу у справі, а саме, - мобільного телефону, оскільки відсутні на мобільному телефоні його відбитки пальців, та відсутні свідки, які б підтвердили, що він тримав мобільний телефон у руках. Вказав, що коли він прокинувся, то біля нього сидів працівник поліції та тримав у руках мобільний телефон. Тому вважає, що телефон працівник поліції або ще хтось йому підкинули. (а.с.201-204, том №1).

Крім того, під час судового розгляду до суду 30 грудня 2022 року від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшли письмові заяви:

1) про визнання недопустимим доказом висновку експерта №80 від 26 травня 2021 року, так як висновок ґрунтується на припущеннях;

2) про визнання недопустимим доказом висновку експерта №76 від 25 червня 2021 року, так як висновок не є обґрунтованим та об`єктивним. (а.с.246, 248, том №2).

Крім того, під час судового розгляду до суду 20 лютого 2023 року від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання про допит як свідка ОСОБА_25 (а.с. 25, том №3).

Ухвалами суду були задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

В судових дебатах захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 , як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду однаково пояснював, що дійсно 18 травня 2021 року з села Медореве він приїхав в гості до своєї сестри ОСОБА_13 в село Іванівка в обідній час. ОСОБА_5 прийшов до ОСОБА_6 , де були його сестра ОСОБА_13 , господарі ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , та з якими в ніч з 18 на 19 травня 2021 року вживав алкогольні напої. Глибокої ночі ОСОБА_5 пішов додому, але зайшов до знайомого ОСОБА_19 для продовження вживати спиртні напої. У ОСОБА_19 був в гостях ОСОБА_20 , який запропонував ОСОБА_29 пити пиво. Випивши пива, він заснув. Рано вранці до ОСОБА_19 прийшов спільний знайомий ОСОБА_17 на прізвисько « ОСОБА_58 », який також хотів випити спиртного. Він на мопеді ОСОБА_22 кудись їздив та привіз горілки, яку разом розпили. Після вживання спиртного він сп`янів і знову заснув. ОСОБА_29 розбудили працівники поліції, які зразу звинуватили його у викраденні мобільного телефону у ОСОБА_12 .

Оскільки ОСОБА_5 пояснював, що до приїзду поліції з будинку ОСОБА_19 він нікуди не виходив, з ОСОБА_22 на мопеді він нікуди не їздив, 19 травня 2021 року він не заходив до будинку ОСОБА_23 , та не знає, як у будинку ОСОБА_19 опинився мобільний телефон викрадений у потерпілої ОСОБА_23 , захисник вказував, що ОСОБА_5 не причетний до вчиненого злочину, а свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_22 його обмовляють, оскільки можуть бути самі причетними до вказаного злочину.

Крім того, захисник зазначав, що вина ОСОБА_5 у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 органом обвинувачення не доведена, а надані докази викликають сумніви у їх достовірності.

Так, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року, який проводився з потерпілою ОСОБА_12 , виготовлений шляхом друкування на принтері разом із зображенням осіб, в тому числі і ОСОБА_5 , всупереч вимог ст.228 КПК України, якою перебачено що протокол має містити фотознімки осіб, а не друковані ілюстрації. Зображення осіб, які містяться у протоколі, є спотвореними, вказані особи мають відмінності у віці, в одязі. Протокол не містить описання прикмет за якими потерпіла опізнала особу, яка на неї напала.

Крім того, протокол огляду місця події від 19 травня 2021 року який складався за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 не містить відомостей на які вказують свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 про безлад у приміщенні будинку потерпілої та наявність у будинку потерпілої ОСОБА_23 .

Також, в домоволодінні потерпілої ОСОБА_12 органом досудового розслідування не було виявлено слідів відбитків пальців ОСОБА_5 , що на думку захисника, вказує, що обвинувачений не міг бути у будинку потерпілої.

Крім того, протокол огляду місця події від 19 травня 2021 року, який складався за місцем проживання ОСОБА_19 , містить виправлення у часі проведення слідчої дії, та не містить відомостей про наявність у будинку ОСОБА_29 .

Також, в домоволодінні ОСОБА_19 органом досудового розслідування не було виявлено продуктів харчування, які було викрадено у потерпілої ОСОБА_12 .

Також, на мобільному телефоні, який було викрадено у потерпілої ОСОБА_12 , та який було виявлено та вилучено в домоволодінні ОСОБА_19 , органом досудового розслідування не було виявлено відбитків пальців ОСОБА_5 , що на думку захисника, вказує, що обвинувачений не брав у руки вказаний мобільний телефон потерпілої.

Висновки судово-цитологічної експертизи №76 від 25 червня 2021 року щодо можливого походження піднігтьового вмісту потерпілої ОСОБА_12 від обвинуваченого ОСОБА_5 містять лише припущення.

Також, у висновку судово-медичної експертизи №80 від 26 червня 2021 року щодо причини виникнення подряпини на носі обвинуваченого ОСОБА_5 вказано, що подряпина могла виникнути не тільки від нігтя пальця, а і від кінчику цвяха, ножиць і т.п., тобто від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею, що також викликає сумніви у висновках органу обвинувачення, які не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви мають тлумачитися на користь обвинуваченого.

Крім того, Акт застосування службової собаки від 19 травня 2021 року не містить відомостей про те, по запаховому сліду якої саме особи від входу у будинок потерпілої ОСОБА_23 собака привела до будинку ОСОБА_19 . При цьому, згідно обвинувального акту злочинець від будинку потерпілої до будинку ОСОБА_19 переміщався на мопеді, який належить ОСОБА_22 .

Крім того, слідчим не вірно зазначено у протоколі затримання ОСОБА_5 конкретний час затримання ОСОБА_5 , оскільки фактично ОСОБА_5 з моменту проведення огляду місця події та його виявлення в домоволодінні ОСОБА_19 весь час залишався поряд із працівником поліції.

Оскільки органом досудового розслідування допущено вказані порушення кримінального процесуального законодавства, тому, посилаючись на відсутність допустимих доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, захисник просив суд закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.284, ст.373 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , та щодо наявності підстав для визнання недопустимими заявлених стороною захисту ряду доказів, суд перевіряв в ході судового розгляду та визнає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не знайшли свого підтвердження, і такі доводи спростовуються встановленими дійсними обставинами справи.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін, суд зазначає, що відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

3. Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

4. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

5. В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Так, незважаючи на доводи захисника та заперечення обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, винуватість ОСОБА_5 в умисному нападі на ОСОБА_12 у її житлі з метою заволодіння її майном повністю доведена наданими стороною обвинувачення належними, допустимими та достовірними доказами, які досліджено під час судового розгляду справи, а саме:

Заявою ОСОБА_12 , 1944 року народження, від 19 травня 2021 року, про вчинене кримінальне правопорушення з якої видно, що 19 травня 2021 року близько 03 години, невідома особа проникла в її будинок АДРЕСА_3 , та із застосуванням насильства відкрито викрала її мобільний телефон та продукти харчування. Заява ОСОБА_12 слідчим була оформлена протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (що є додатком до Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) 19 травня 2021 року зареєстрована за №3791. При цьому, ОСОБА_12 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що свідчить її підпис в протоколі (а.с.4, том №2).

Суд зазначає, що потерпілу ОСОБА_12 не було допитано в судовому засіданні через її фізичні вади (неможливість доставлення до суду через хворобу - порушення рухової активності, що підтверджено довідками, які долучено до справи в судовому засіданні), та в подальшому у зв`язку з настанням її смерті.

Проте, під час досудового розслідування слідчим за погодженням із прокурором було направлено клопотання слідчому судді про допит потерпілої ОСОБА_12 у виїзному судовому засіданні за місцем її проживання у відповідності до вимог ст. 225 КПК України. Клопотання слідчого ухвалою слідчого судді було задоволено, і потерпілу було допитано в порядку ст.225 КПК України під час виїзного судового засідання за місцем її проживання в будинку АДРЕСА_3 . У вказаному виїзному судовому засіданні приймали безпосередню участь обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник. Допит потерпілої слідчим суддею було проведено із застосуванням відеозапису, який було досліджено під час судового розгляду справи.

Показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка будучи допитаною слідчим суддею під час виїзного судового засідання 04 червня 2021 року пояснила, що дійсно 19 травня 2021 року вона спала у своєму будинку, проснулась і побачила якогось чоловіка. Спитала, хто його впустив, та отримала відповідь, - «сам зайшов». Вказаний чоловік схопив її за руку, почав бити по голові долонею. Потім нападник схватив її, посадив на ліжку і став вимагати у неї гроші. Вона відповідала незнайомцю, що грошей у неї немає. Невідомий чоловік їй не повірив, пішов в іншу кімнату, скрізь шукав гроші, проте не знайшов, бо їх не було. На запитання слідчого судді потерпіла додатково повідомила, що чоловік посадив її на кроваті, наніс 5 ударів в область голови та лоба, схопив за праву руку, стискав її, давив та викручував, завдаючи болю та вимагав гроші. Від його ударів у неї на лобі на обличчі, та на правій руці виникли пошкодження. Незнайомець знайшов та забрав її телефон, що лежав біля неї, а також забрав продукти харчування з холодильника. Повідомила, що з нею проводилась слідча дія - впізнання по фотокартках. Вона розгледіла нападника коли той нахилявся над нею. На фотокартці вона впізнала чоловіка, який вночі бив її вимагав гроші вчинив стосовно неї злочин. Впізнала нападника через його ознаки обличчя, та що він був білявий, довгообразий, височенький. Крім того, потерпіла пояснила на запитання захисника щодо послідовності дій - нападник вимагав у неї гроші, потім наніс ушкодження та забрав телефон. Коли нападник посадив її на кроваті та вимагав гроші вона відчула від нього запах алкоголю. Про викрадення продуктів харчування їй стало відомо від доглядальниці. Також потерпіла повідомила, що коли нападник почав її бити вона захищалася руками та подряпала його обличчя чи ніс.

В судовому засіданні досліджено протокол та відеозапис вказаного виїзного судового засідання від 04 червня 2021 року (а.с. 120-127, том №2).

Показаннями свідка ОСОБА_30 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона проживає і працює в с. Іванівка соціальним працівником. 19 травня 2021 року вранці вона прийшла до ОСОБА_12 , якій надавався соціальний супровід, оскільки остання через хвороби і вік була лежачою. Двері в будинок ОСОБА_12 завжди були відчинені, так як за нею доглядали. ОСОБА_12 лежала в кроваті побита. У ОСОБА_12 були подерті руки і побите обличчя. У хаті були розкидані речі та розсипані крупи. Напередодні у неї все було нормально. ОСОБА_12 пояснила, що вночі приходив невідомий чоловік, який вимагав у неї гроші, та побив через те, що вона не дала йому грошей. Вона зателефонувала доглядальниці - ОСОБА_31 , яка прибігла і також сказала, що ввечері 18 травня 2021 року у ОСОБА_12 все було в порядку. Не знайшовши телефон потерпілої, ОСОБА_31 зателефонувала на номер її мобільного телефону. На телефонний дзвінок відповів якийсь чоловік, чутно було і інші голоси. Після цього викликали працівників поліції. У ОСОБА_12 зникли телефон та продукти.

Показаннями свідка ОСОБА_31 , яка в судовому засіданні показала, що проживає в с. Іванівка, і доглядала ОСОБА_12 , про це попросив її племінник. Вона приходила тричі щодня до ОСОБА_12 вранці, в обід та увечері, годувати її. 19 травня 2021 року до неї вранці зателефонувала ОСОБА_30 і повідомила, щоб вона швидко йшла до ОСОБА_12 . Вона прибігла і побачила, що по всій хаті розкидані крупи, речі. У ОСОБА_12 вона побачила синці, руки були сині, обшкрябані. Ушкодження були на руках, обличчі і голові. Впасти з ліжка ОСОБА_12 не могла. 18 травня 2021 року вона була у ОСОБА_12 ввечері, все було нормально. ОСОБА_12 пояснила їй, що приходив якийсь чоловік, який вимагав у неї гроші, та побив її. Також, ОСОБА_12 казала, що нарадник молодий і вона його пошкрябала. Казала, що був один чоловік. До цього у ОСОБА_12 був мобільний телефон, але вранці 19 травня 2021 року телефона не було. Вона зателефонувала на номер телефона ОСОБА_12 . Взяв трубку та відповів невідомий чоловік. На її питання, де він взяв телефон, невідомий відповів, - «А яка тобі різниця». Вона його попросила повернути телефон. Також, з холодильника зникло 1,5 кілограма курячих четвертин, шмат сала та хліб. Під час розмови з ним вона чула інші голоси. Пояснила, що ОСОБА_12 в будинку вона не замикала. Хвороба ОСОБА_12 не стосувалась її психічного стану, лише фізичного. Вона викликала поліцію. Була присутня під час впізнання ОСОБА_12 особи нападника по фотографіям. ОСОБА_12 самостійно вказала на особу нападника, яким виявився раніше невідомий ОСОБА_29 .

Показаннями свідка ОСОБА_32 , яка в судовому засіданні показала, що вона з чоловіком ОСОБА_33 є сусідами ОСОБА_12 , яка живе через дорогу. ОСОБА_12 стара, хвора людина. У травні 2021 року її з чоловіком запросили бути присутніми, як понятих, при проведенні працівниками поліції впізнання потерпілою за фотографіями особи нападника. Слідча дія була проведена в будинку ОСОБА_12 . ОСОБА_12 повідомила, що вона пошкрябала нападника, і сама вибрала і впізнала по фотографії особу, при цьому вказала що саме ця особа, невідомий чоловік, яким виявився ОСОБА_5 , вчинив стосовно неї кримінальне правопорушення, назвала його прикмети - довгообразий, пошкрябаний. Тиску з боку працівників поліції не було.

Показаннями свідка ОСОБА_34 , який в судовому засіданні показав, що він з дружиною ОСОБА_35 є сусідами ОСОБА_12 19 травня 2021 року його з дружиною запросили бути присутніми, як понятих, при проведенні працівниками поліції впізнання потерпілою за фотографіями особи нападника. Слідча дія була проведена в будинку ОСОБА_12 . ОСОБА_12 особисто сама вибрала по фотографії особу, при цьому вказала що саме ця особа, невідомий чоловік, яким виявився ОСОБА_5 , вчинив стосовно неї кримінальне правопорушення, назвала прикмети - довгообразий, пошкрябаний, так як вона йому поцарапала обличчя. Тиску з боку працівників поліції не було.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що є сестрою ОСОБА_5 та проживає в с. Іванівка. ОСОБА_5 приїхав у гості до своїх батьків у с. Медореве, яке знаходиться в 30-40 хв. пішки до с. Іванівка. Свідок пояснила, що 18 травня 2021 року вона відпочивала в гостях у своїх сусідів ОСОБА_16 та ОСОБА_36 , де вживали алкогольні напої. Також до ОСОБА_6 прийшов її брат ОСОБА_5 , а пізніше прийшов ОСОБА_58 ОСОБА_37 . Вони всі ввечері і вночі вживали алкогольні напої, пиво, горілку. Рано вранці 19 травня 2021 року від ОСОБА_6 всі розійшлись. До себе до дому вона прийшла близько 4 години ранку з братом. ОСОБА_5 побув у неї хвилин 5 та пішов, сказав, що до дому. Через хвилин 20-ть до неї заходив ОСОБА_17 , шукав брата. Їй стало відомо, що брата знайшла поліція в будинку у ОСОБА_19 . На запитання прокурора про різні свідчення в суді і на досудовому розслідуванні свідок відповіла, що не читала протоколи, які писав слідчий.

Показаннями свідка ОСОБА_38 , яка в судовому засіданні показала, що проживає в с. Іванівка де працює секретарем Іванківської сільської ради. Свідок повідомила, що вранці 19 травня 2021 року до неї зателефонував ОСОБА_39 , сусід ОСОБА_12 , яка є інвалідом, та повідомив, що стосовно останньої вчинено злочин. Коли вона прийшла до будинку потерпілої, там була ОСОБА_31 , її доглядальниця, яка прибирала в будинку ОСОБА_12 . Свідок повідомила, що в будинку було все розкидано. ОСОБА_12 говорила, що на неї вночі напали, погрожували, давили її вимагаючи гроші та забрали телефон і продукти. При ній ніби ОСОБА_12 говорила про напад на неї нібито двох чоловіків, один з нападників говорив російською. Говорила, що у того, що говорив російською мовою та нападав на неї «отакенний» ніс і вона його пошкрябала по обличчю. Акцентувала, що у неї викрали телефон та з холодильника продукти харчування. Поліція дома у ОСОБА_19 знайшла ОСОБА_29 та викрадений мобільний телефон ОСОБА_12 . На запитання обвинуваченого про надану за її підписом негативну характеристику на нього, свідок повідомила, що характеристика видана на підставі повідомлень мешканців села.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що проживає в с. Іванівка з батьками. Він зі школи знайомий з ОСОБА_5 , неприязних відносин з ним не мав. Він є інвалідом по зору, проте на його зір в нічний час це не впливає.18 травня 2021 року вдень він на своєму мопеді приїхав до ОСОБА_19 . Протягом дня він з ОСОБА_19 в хаті вживали спиртне. Коли він з ОСОБА_19 удвох випивали, приходив до них декілька раз ОСОБА_17 . 19 травня 2021 року було ще темно, але сірило, ближче до світанку, прийшов ОСОБА_5 , який був напідпитку, та попросив підвезти його на мопеді в центр села за водкою. Телефону у ОСОБА_29 він не бачив. Вдвох з ОСОБА_29 відразу поїхали у бік центра села за спиртним, оскільки випивати вже не було чого. На неодноразові запитання свідок в судовому засіданні пояснив, що коли ОСОБА_5 прийшов до ОСОБА_19 , то обличчя у ОСОБА_29 було без подряпин. Пояснив, що часу коли ОСОБА_29 прийшов він не пам`ятає, проте на вулиці вже сіріло. При цьому, запропонував поїхати ОСОБА_29 , а він згодився його підвезти на своєму мопеді. Вони їхали по водку до ОСОБА_40 , проте ОСОБА_29 йому сказав зупинитись біля будинку ОСОБА_23 . ОСОБА_29 зайшов на подвір`я ОСОБА_23 , а він від`їхав від того будинку далі, але мопед заглох, він став чекати. Він з ОСОБА_29 не заходив. ОСОБА_29 через хвилин 20 повернувся з якимось пакетом, і лице в нього було пошкрябане. У ОСОБА_29 був поцарапаний ніс. Вдвох вони поїхали і купили пляшку, та повернулися до будинку ОСОБА_19 , який спав. Вони продовжили випивати. В пакеті у ОСОБА_29 була якась закуска. Після того як повернулись до ОСОБА_19 , то ОСОБА_29 дістав з карману телефон. ОСОБА_19 в цей час спав і прокинувся лише коли він з ОСОБА_5 приїхали з випивкою. До них приходив ОСОБА_17 . Він не давав на горілку гроші ОСОБА_17 . Свій мопед не давав ОСОБА_17 . З будинку ОСОБА_19 його забрала поліція. Від родичів ОСОБА_29 , зокрема, від брата, сина та сестри ОСОБА_41 , йому та його батькам надходили погрози про те, що його втоплять, якщо ОСОБА_29 посадять.

За клопотанням сторони обвинувачення в судовому засіданні було допитано як свідка ОСОБА_42 , яка суду показала, що ОСОБА_11 є її сином. Свідок пояснила суду, що дійсно вніч з 18 на 19 травня 2021 року син дома не ночував. Вона з чоловіком дізналися, що син 18 травня 2021 року поїхав до ОСОБА_19 , де часто бував. 19 травня 2021 року близько 10 години вона з чоловіком приїхала до ОСОБА_19 забирати сина. Двері в хату ОСОБА_19 були зачинені. З хати доносилися крики. Вона вибила двері в хату ОСОБА_19 , та зайшла зі своїм чоловіком до хати. В хаті її син спав на дивані. В маленькій кімнаті стояли ОСОБА_19 , та раніше їй невідомий ОСОБА_5 . Здавалося, що вони злякалися. Всі були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_17 не було. У ОСОБА_5 був добре пошкрябаний поцарапаний ніс. Забравши сина, вони поїхали додому. Син їй розповів, що їздив з ОСОБА_29 по водку. Пізніше вона взнала про злочин стосовно ОСОБА_12 . Її син не приїзджав до суду так як до них з погрозами приїжджав брат ОСОБА_43 із сином, сказав, що якщо ОСОБА_29 посадять, то вони їх поріжуть і спалять. Вимагали щоб син не давав покази. Сину також погрожувала сестра ОСОБА_29 . Про погрози вона подала заяву до поліції.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 травня 2022 року підтверджується, що 12 квітня 2022 року до відділення поліції №1 м. Світловодська звернулася ОСОБА_42 що на її адресу та адресу її сина, який є свідком у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 надходять погрози фізичною розправою та знищення майна від членів сімї ОСОБА_29 (а.с.208, том №1).

Показаннями свідка ОСОБА_44 , який в судовому засіданні пояснив, що народився в Таджикістані , проживає в с. Іванівка з батьками. ОСОБА_5 його однокласник, і їх стосунки нормальні. Свідок пояснив, що вдень 18 травня 2021 року він прийшов у гості до ОСОБА_6 . Також до ОСОБА_6 прийшли ОСОБА_46 з сестрою ОСОБА_47 . Вони всі протягом дня, вечора та вночі випивали спиртне. Ніхто не уходив. У ОСОБА_29 він не бачив телефону. Вже 19 травня близько 03 години ночі він пішов від ОСОБА_6 додому. ОСОБА_29 з сестрою лишалися у ОСОБА_6 . Пам`ятає, що рано утром він заходив поїсти до своєї сестри, яка направила його до мами. Він пішов їсти до своєї мами. О 08 ранку він прокинувся та пішов до ОСОБА_29 похмелятится. Сестра ОСОБА_29 сказала, що її брат мабуть пішов до батьків. Він пішов шукати ОСОБА_29 похмелятися, думав, що у того є що випити. Близько 09 ранку він проходив мимо хати ОСОБА_19 . У дворі ОСОБА_19 стояв мопед ОСОБА_22 . Він зайшов до ОСОБА_19 , де знайшов ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , де був також і ОСОБА_20 , які пили водку пляшку 0,5 магазинна. Він приєднався до них. Була ще пляшка горілки. У ОСОБА_29 на носі він побачив подряпину. Коли ОСОБА_29 був у ОСОБА_6, то подряпин носу у нього не було. ОСОБА_29 пояснив, що впав та поцарапав ніс. ОСОБА_22 давав йому 200 грн. на горілку, але він гроші повернув, за горілкою не ходив. Коли вони сиділи у ОСОБА_19 , то у ОСОБА_29 в кармані штанів задзвонив телефон. ОСОБА_29 вийшов поговорити на 3 хвилини. Коли ОСОБА_29 повернувся, то на його питання сказав, що на телефон телефонувала якась ОСОБА_48 . ОСОБА_29 сказав, що телефон у нього від сестри. Випили і він заснув. Коли він спав у ОСОБА_19 , приїхала поліція.

Показаннями свідка ОСОБА_49 , яка в судовому засіданні пояснила, що є сестрою ОСОБА_17 . Про обставини події свідок показала, що дійсно вніч з 18 на 19 травня 2021 року близько 02 години приходив її брат ОСОБА_50 , який був сильно п`яний, та повідомив, що він гуляв. Вона відправила брата до мами. Пояснила, що брат в нетверезому стані ніколи не був агресивним.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні була допитана як свідок ОСОБА_8 , яка пояснила, що проживає в с. Іванівка з чоловіком ОСОБА_7 та має четверо дітей. Вона та її чоловік знають ОСОБА_5 , який є братом їх сусідки ОСОБА_13 , та перебувають з ними в добрих стосунках. Одного дня, точної дати і місяця вона не пам`ятає, до них прийшла в обідній час у гості ОСОБА_13 , яка також є її кумою. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_46 , який шукав свою сестру. ОСОБА_46 та ОСОБА_13 в той день залишилися у них на ніч. Вони весь день і ніч всі сиділи в гаражі спілкувалися та розпивали спиртне. Також до них ввечері прийшов ОСОБА_51 та залишився. Також приходив до них ОСОБА_58, тобто ОСОБА_17 . ОСОБА_17 вона вигнала раніше, так як той був сильно п`яний. Розійшлись всі рано вранці, ще було темно, десь о 4 годині ранку. Час пам`ятає, бо подивилась на телефон. При цьому, ОСОБА_52 і ОСОБА_29 пішли разом. На запитання ОСОБА_5 відповіла, що ніс у ОСОБА_5 наче був подряпаний.

Крім того, за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні був допитаний як свідок ОСОБА_24 , який пояснив, що проживає в с. Іванівка. ОСОБА_5 його однокласник, їх стосунки нормальні. Свідок пояснив, що одного дня у травні 2021 року, точної дати він не пам`ятає, він прийшов у гості до сусідів ОСОБА_6 відпочити. Сиділи випивали. У ОСОБА_6 також була ОСОБА_13 , пізніше прийшов також її брат ОСОБА_53 . Вони вживали горілку. Коли і хто приходив, коли розійшлись пояснити точно не зміг, оскільки був нетверезий. Пам`ятає, що приходив ОСОБА_17 , ОСОБА_22 не було. На запитання щодо наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_29 пояснив, що точно не пам`ятає, здається були якісь подряпини в районі носа.

Крім показань потерпілої та свідків винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення належними, допустимими та достовірними доказами, які досліджено під час судового розгляду справи.

Заявою ОСОБА_12 від 19.05.2021 на ім`я слідчої ОСОБА_54 про надання дозволу на огляд її домоволодіння по АДРЕСА_3 (а.с.5, том №2).

Результатами огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 19 травня 2021 року з фототаблицею, який проведений на підставі її дозволу в присутності власника, 2-х понятих та спеціаліста. Під час якого було, в присутності експерта, оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_12 , та в якому рано вранці 19 травня 2021 року було вчинено напад на ОСОБА_12 та викрадено її майно, оглянуто місце вчинення злочину. Під час огляду домоволодіння виявлено та вилучено - біля входу до житлового будинку замок, два сліди пальців рук зі скляної банки в кімнаті, один слід руки на зовнішній стороні вхідних дверей. Огляд проводився із застосуванням фотозйомки (а.с.6-16, том №2).

Суд погоджується з доводами захисника про те, що протокол огляду місця події від 19 травня 2021 року за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 не містить відомостей на які вказують свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 про безлад у приміщенні будинку потерпілої та наявність у будинку самої потерпілої ОСОБА_23 . Вказаний протокол не містить відомостей що органом досудового розслідування було виявлено сліди відбитків пальців ОСОБА_5 .

При цьому, суд також враховує, що свідок ОСОБА_28 показала, що до приїзду поліції вона прибрала сліди безладу.

Потерпіла ОСОБА_12 на час проведення огляду місця події знаходилася дома про що свідчить її заява про надання слідчому дозводу на проведення огляду місця події.

Встановлені обставини справи спростовують доводи захисника, та можуть вказувати, що сліди перебування ОСОБА_5 в будинку потерпілої ОСОБА_12 на час прибуття працівників поліції не збереглися, тому і не були виявлені.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 19 травня 2021 року за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 .

Результатами застосування службової собаки, які зафіксовано в Акті застосування службової собаки від 19 травня 2021 року, який складено інспектором-кінологом ГУНП в області, який ознайомившись з обставинами, застосував службову собаку по запахованому сліду від відбитка взуття імовірного правопорушника залишеного на ґрунті при вході в будинок по АДРЕСА_3 . Відповідно до Акту службова собака вийшла з подвіря, звернула праворуч рухалася прямо по АДРЕСА_1 пройшла приблизно 2000 метрів (2 км.) звернула ліворуч пройшла 30 метрів. Звернула праворуч зайшла до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 де знаходився гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В будинку також був виявлений мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, який належить потерпілій (а.с.17, том №2).

Суд зазначає, що Акт застосування службової собаки від 19 травня 2021 року містить відомостей про те, службова собака взяла запаховий слід імовірного правопорушника, який було залишено особою правопорушника на грунті при вході у будинок потерпілої ОСОБА_12 , і в подальшому собака по запаховому сліду привела до будинку ОСОБА_19 , де і було виявлено ОСОБА_5 . Факт того, що згідно обвинувального акту злочинець від будинку потерпілої до будинку ОСОБА_19 переміщався на мопеді, який належить ОСОБА_22 , не спростовує фактичні обставини, які було встановлено під час застосування службової собаки та проведення інших слідчих розшукових дій.

Встановлені обставини справи спростовують доводи захисника, та прямо вказують, що саме запахові сліди перебування ОСОБА_5 на території домоволодіння, зокрема в будинку потерпілої ОСОБА_12 було виявлено та вони привели службову собаку до будинку ОСОБА_19 , де і було виявлено ОСОБА_5 , а також викрадений у потерпілої мобільний телефон.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом Акту застосування службової собаки від 19 травня 2021 року.

Заявою ОСОБА_10 від 19.05.2021 на ім`я слідчої ОСОБА_54 про надання дозволу на огляд його домоволодіння по АДРЕСА_4 (а.с.18, том №2).

Результатами огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події з фототаблицями від 19 травня 2021 року в будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 . Огляд проведено на підставі заяви власника та в його присутності, також в присутності 2-х понятих, фотозйомка здійснена на цифровий фотоапарат. В кімнаті на столі з телевізором під час огляду виявлено мобільний телефон «Нокіа 1800», імейл № НОМЕР_2 з сім.карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 . З пояснень ОСОБА_10 , занесених до протоколу огляду місця події, вказаний телефон йому не належить і раніше в будинку його не було, можливо був принесений гостями. У вказаному будинку на час огляду був присутнім гр. ОСОБА_5 (а.с.19-22, том №2).

Суд погоджується з доводами захисника про те, що протокол огляду місця події від 19 травня 2021 року за місцем проживання свідка ОСОБА_10 містить виправлення у часі початку проведення слідчої дії з 14:49 на 15:49, та часу її закінчення з 15:00 на 16:00. Також, як видно зі змісту протоколу в домоволодінні ОСОБА_19 органом досудового розслідування не було виявлено продуктів харчування, які було викрадено у потерпілої ОСОБА_12 , та на мобільному телефоні, який було викрадено у потерпілої ОСОБА_12 , та який було виявлено та вилучено в домоволодінні ОСОБА_19 , органом досудового розслідування не було виявлено відбитків пальців ОСОБА_5 .

При цьому, суд також враховує, що під час огляду місця події, який проводився в період з 14 години 49 хвилин до 15 години, слідчим в будинку ОСОБА_19 було виявлено ОСОБА_5 , що підтверджується Фото №4 додатку до протоколу (а.с.22, том 2), та викрадений мобільний телефон.

Встановлені на підставі сукупності досліджених доказів обставини справи спростовують доводи захисника, та достовірно вказують, що під час огляду місця події від 19 травня 2021 року за місцем проживання свідка ОСОБА_10 було виявлено ОСОБА_5 та виявлено мобільний телефон, який було викрадено в будинку потерпілої ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_55 від 21 травня 2021 року про надання дозволу слідчому СВ ВП № 1 на проведення огляду в житловому будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 (а.с. 25, 26, том №2).

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 19 травня 2021 року за місцем проживання свідка ОСОБА_10 .

Речовими доказами, а саме, мобільним телефоном «Нокіа 1800», імейл № НОМЕР_2 з сім.карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_12 , та який був викрадений у неї рано вранці 19 травня 2021 року, та який було знайдено та вилучено у домоволодінні по АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_10 , та де було виявлено ОСОБА_5 . Постановою слідчого від 20 травня 2021 року про визнання речовим доказом мобільний телефон «Нокіа 1800», імейл № НОМЕР_2 з сім.карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , який приєднано до кримінального провадження та передано на зберігання потерплій ОСОБА_12 (а.с. 23,24, том №2).

Відсутність на вказаному мобільному телефоні слідів відбитків пальців рук ОСОБА_5 само по собі не є достатньою підставою, передбаченою ст.87 КПК України, для визнання вказаного речового доказу недопустимим. При цьому, мобільний телефон є предметом злочину, який було викрадено у потерпілої, а тому є допустимим доказом.

Результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, які зафіксовано в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_12 , 1944 р.н., із запропонованих 4-х фотознімків осіб чоловічої статі на фотознімку під №3 впізнала чоловіка, який в нічний час на 19 травня 2021 року вчинив стосовно неї кримінальне правопорушення, а саме, вірвався до неї в будинок, спричинив тілесні ушкодження, вимагав гроші та викрав мобільний телефон і продукти харчування. Потерпіла ОСОБА_12 упізнала на фотографії під №3 чоловіка нападника за загальними рисами обличчя, великим та довгим носам та зачіскою. Слідча дія проведена в присутності 2-х понятих.

Відповідно до довідки до протоколу на фотографії № 3 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протокол містить підписи потерпілої та понятих (а.с.28-31, том №2).

Перевіривши доводи сторони захисту про визнання недопустимим доказом у справі протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року, оскільки слідчим було грубо порушено вимоги статті 228 КПК України, суд не може визнати такі доводи переконливими з таких підстав.

Достовірно встановлено, що потерпіла ОСОБА_12 до, і на момент вчинення стосовно неї злочину, через фізичні вади була прикута до ліжка у своєму будинку та потребувала стороннього догляду. Вказане і стало перешкодою для проведення такої слідчої дії як пред`явлення особи для впізнання без фотознімків, а тому проводилася слідча дія - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, результати якої зафіксовано в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року.

Зміст протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року та встановлені результати слідчої дії слідчим оформлено у відповідності до вимог ст.228 КПК України. Доводи, на які вказав захисник, на переконання суду не є значними, та не можуть зганьбити результати вказаної слідчої дії.

Встановлені обставини справи спростовують доводи захисника, та достовірно вказують, що під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року за місцем проживання потерпілої використовувалися наявні в розпорядженні слідчого фотознімки, осіб чоловічої стані майже однакового віку, які було виготовлено шляхом друкування на принтері разом із зображенням осіб, в тому числі і ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2021 року.

Результатами судово-медичної експертизи, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №79 від 26 травня 2021 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_12 , 1944 року народження, виявлено два крововиливи на лиці справа, великого крововиливу передпліччя з частковою відслойкою епідермісу з наявністю ознак запалення, які виникли від дії тупих твердих предметів, що не відобразили свої характерні особливості. Їх спричинення можливо в термін та при обставинах вказаних потерпілою. По ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від ударів руками чи ногами людини. Тілесні ушкодження не характерні для падіння з висоти власного росту з ударом о площину. Кількість контактів не менше трьох (а.с. 32, 33, том №2).

В судовому засіданні також було допитано судово-медичного експерта для роз`яснення висновку судово-медичної експертизи №79 від 26 травня 2021 року. Судово-медичний експерт Максюта ОСОБА_56 в судовому засіданні підтвердив висновки судово-медичної експертизи №79 від 26 травня 2021 року, та суду пояснив, що проводив судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_12 , під час якої виявив зазначені в експертизі тілесні ушкодження. Оглядав її особисто. Було виявлено на правій руці глибоке садна, яке викликало запалення. Виявлено пошкодження в районі правого ока, що виникло від удару. Два ушкодження на підборідді. Виявлені у потерпілої ОСОБА_12 тілесні ушкодження кваліфіковано як такі, що потягли короткочасний розлад здоров`я, відповідно до Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених розпорядженням МОЗ від 17.01.1995 №6. До розладу здоров`я призвело тілесне ушкодження правого передпліччя, де була часткова відслойка епідермісу з наявністю ознак запалення. Без лікування таке тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_12 , враховуючи її вік та незадовільний стан здоров`я, могло привести до смерті. Експертиза проводилася 26 травня 2021 року, проте не виключає і це зазначено у висновку про можливість спричинення тілесних ушкоджень 19 травня 2021 року. Експерт пояснив медичні критерії, по яких визначається давність спричинення тілесних ушкоджень. Експерт пояснив механізм спричинення тілесних ушкоджень (від ударів, здавлювання), наголосивши, що вони не могли виникнути при падінні з висоту власного росту. Оскільки у потерпілої ушкодження на лобі та підборідді, то в разі падіння були б і на носі. Враховуючи, що потерпіла є особою похилого віку, то загоєння ран відбувається повільніше. При цьому, не було б пошкоджень - не було б запалень. У потерпілої виникло порушення функції правої руки на 7-8 день після ушкодження. Експерт пояснив також, що потерпіла могла захищатись, оскільки в неї не було ушкоджень, які би спричинили втрату свідомості чи інших фізичних проблем.

Результатами слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , які зафіксовано у протоколі слідчого експерименту за участю свідка від 22 червня 2021 року, який проведено із застосуванням відеозапису. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 розповів та показав про те, як, коли і куди рано вранці 19 травня 2021 року він на своєму мопеді возив ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_11 показав на будинок потерпілої ОСОБА_12 , куди заходив ОСОБА_5 без нічого і звідки вийшов з пакетом і пошкрябаним обличчям.

Відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 22 червня 2021 року, який було переглянуто в судовому засіданні (а.с.38-40, 164, том №2).

Результатами судової товарознавчої експертизи, які містяться у висновку експерта судової товарознавчої експертизи №1913 від 23 травня 2021 року, відповідно до якого встановлено ринкову вартість станом на 19 травня 2021 року викраденого мобільного телефону «Нокіа 1800», імейл № НОМЕР_2 , яка з врахуванням зносу складає 250 грн., та ринкову вартість 1,5 кг курячих чвертей, яка складає 77,85 грн. (а.с.41-47, том №2).

Результатами судово-медичної експертизи, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №360 від 28 травня 2021 року, відповідно до якого кров ОСОБА_12 відносить до групи АВ0 (а.с.65-70, том №2).

Результатами судово-медичної експертизи, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №361 від 28 травня 2021 року, відповідно до якого кров ОСОБА_5 відносить до групи АВ0 (а.с.71-77, том №2).

Речовими доказами, а саме, зрізами нігтів з правої та лівої рук потерпілої ОСОБА_12 , які постановою слідчого від 26 червня 2021 року визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження, передано на зберігання до приміщення камери зберігання речових доказів ВП №1 м. Світловодськ Олександрійського РВП ГУНП вобласті (а.с. 84, том №2).

Результатами судово-медичної експертизи, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №76 від 25 червня 2021 року, відповідно до якого у підньогтьовому зрізі з правої та лівої рук потерпілої ОСОБА_12 знайдено кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдено антиген В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати та антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про належність виявленої крові особі або особам, в крові якого або яких містяться антиген В ізосерологічної системи АВ0, тобто не виключається її належність потерпілій ОСОБА_12 з властивим їй антигеном В ізосерологічної системи АВ0, та не виключається домішок крові від обвинуваченого ОСОБА_5 з властивим йому антигеном В, якщо у нього були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі (а.с.66-83, том№2).

Суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що висновок судово-медичної експертизи №76 від 25 червня 2021 року щодо можливого походження піднігтьового вмісту потерпілої ОСОБА_12 містить припущення про його походження від обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що зміст висновку судово-медичної експертизи №76 від 25 червня 2021 року не суперечить положенням ст.ст. 101, 102 КПК України, та ґрунтується на допустимих доказах.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи №76 від 25 червня 2021 року.

Копіями документів:

1. Наказу директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Світловодського району №62 від 03 жовтня 2011 року про укладення договору та прийняття на обслуговування відділенням допомоги вдома з 03.10.2011 р. ОСОБА_12 ;

2. Паспорту ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

3. Медичним висновком про нездатність ОСОБА_12 до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі від 27.10.2011 р.;

4. Посвідченням ОСОБА_12 від 23.08.2011 р. як ветерана війни;

5. Довідкою лікаря №350 від 22.10.2019 р. про те, що ОСОБА_12 потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 34-36, том №2).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 травня 2021 року, з якого видно, що 19 травня 2021 року о 15 годині 40 хвилин працівниками поліції до Відділу поліції №1 в м. Світловодську було доставлено затриманого ОСОБА_5 , безпосередньо після вчинення 19 травня 2021 року злочину, а саме, після відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 у її домоволодінн в с. Іванівка, із застосуванням тілесних ушкоджень. Первісна кваліфікація дій ОСОБА_5 надана органом досудового розслідування за ч.3 ст.186 КК України.(а.с. 100-102, том №2).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 працівниками поліції фактично було виявлено 19 травня 2021 року близько 14 години з моменту проведення огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_19 , і він весь час залишався поряд із працівником поліції.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами захисника, що часом затримання ОСОБА_5 слід вважати 14 година 19 травня 2021 року.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом протоколу затримання ОСОБА_5 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 травня 2021 року.

Результатами судово-медичної експертизи, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №80 від 26 травня 2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 , 1984 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді подряпини на носі, які виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею, яким міг бути ніготь пальця руки людини, кінчик цвяха, ножиць т.п. Крім того, виявлена садна по зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, що виникла від дії тупого, твердого предмету, що не відобразив свої характерні особливості. Ушкодження були спричинені за 5-10 діб до моменту експертизи (розпочата 25, завершена 26 травня 2021 року). Під час експертизи підозрюваний пояснив експерту, що 18.05.2021 упав, вдарившись об землю. В описовій частині зазначено що на спинці носу в нижній третині мається вертикально розташована подряпина, розміром 3х0,2 см., поверхня щільна, бугриста, червоно - коричнева, вище рівня навколишньої шкіри(а.с. 111,112, том №2).

Суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що висновок судово-медичної експертизи №80 від 26 травня 2021 року щодо можливого виникнення виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження у вигляді подряпини на носі, від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею, яким міг бути ніготь пальця руки людини, кінчик цвяха, ножиць т.п. містить припущення.

Суд зазначає, що зміст висновку судово-медичної експертизи №80 від 26 травня 2021 року відповідає положенням ст.ст. 101, 102 КПК України, та ґрунтується на допустимих доказах.

При цьому, суд враховує, що судово-медичний експерт ОСОБА_57 в судовому засіданні підтвердив висновки судово-медичної експертизи №80 від 26 червня 2021 року, та суду пояснив, що проводив судово-медичну експертизу підозрюваного ОСОБА_5 . Пояснив, що виявлена рана на носі ОСОБА_5 однозначно не характерна для падіння, оскільки площа контакту була би більше. Рана у ОСОБА_5 не від падіння. Скоріше за все ушкодження на носі у ОСОБА_5 виникло від дії нігтів паліців рук людини.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи №80 від 26 травня 2021 року.

Копією свідоцтва про смерть від 18 серпня 2021 року з якого видно, що 17 серпня 2021 року в с. Іванівка настала смерть потерпілої ОСОБА_12 (а.с. 72, том №1).

Суд, за згодою сторони захисту, прийняв відмову прокурора від допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який не був очевидцем події.

Суд, за згодою сторони обвинувачення, прийняв відмову обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 від допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , які не були очевидцями події.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.

Відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процессуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом, за результатами судового розгляду справи, не беруться до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним під час судового розгляду справи, щодо його непричетності до інкримінованого злочину, оскільки вони повністю спростовуються доказами на які суд вказав вище та конкретними обставинами справи, а тому суд розцінює їх, як бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Суд враховує, що відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 6, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику в справах про злочини проти власноті», розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

При цьому, погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки).

Отже, при кваліфікації розбою слід виходити з того, що насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно.

В судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, рано вранці 19 травня 2021 року прибув до домоволодіння ОСОБА_12 , де вчинив насильницькі дії спрямовані на заволодіння будь-яким майном потерпілої, при цьому спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, та заволодів її майном, яким скористався на власний розсуд.

Досліджені судом і перелічені у вироку докази є належними і допустимими, оскільки з урахуванням припису положень ст.ст.85, 86 КПК України кожен окремо і у своїй сукупності стороною захисту не скомпрометовані, та обґрунтовано підтверджують обставини щодо вчинення обвинуваченим злочину, вони є достовірними і отримані у встановленому Кримінально - процесуальним кодексом порядку.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази в їх єдності, і сукупності, та у взаємозв`язку, суд доходить висновку, що вказані докази є належними, допустимими, достовірними та поза розумним сумнівом достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи суд визнає, що винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена повністю, дії обвинуваченого суд кваліфікує як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, тобто за ч.3 ст.187 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно доположень ст.65 КК Українита постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», -особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний, корисливий, особливо тяжкий злочин, має судимості за корисливі злочини, має реєстрацію, не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, авторитетом серед жителів селища не користується, офіційно не працює. На нього неодноразово надходили скарги від жителів села Іванівка. В суспільно-корисному житті участі не приймає. Схильний до порушення громадського порядку, та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставин, пом`якшують покарання суд не встановив.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину повторно, та відносно особи похилого віку, яка перебуває в безпорадному стані.

Суд зазначає, що у справі не встановлені підстави для застосуванням ч.1 ст.69 КК України та призначення винуватому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.187 КК України.

З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, враховуючи, що обвинувачений не працює та немає офіційного самостійного доходу, має судимості, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, ОСОБА_5 слід призначити покарання, передбачене ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на визначений строк із конфіскацією майна.

Відносно обвинуваченого в зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, строк дії якого судом продовжувався.

На переконання суду вказаний запобіжний захід до набрання цим вироком законної сили має бути залишений без змін.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з часу затримання ОСОБА_5 19 травня 2021 року.

Згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19 травня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судові витрати понесені на проведення судових експертиз слід стягнути з засудженого відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за який призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з 19 травня 2021 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 19 травня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув'язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін.

Судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1372,96 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази у справі:

1. мобільний телефон марки «Nokia 1800» чорно-синього кольору IMEI: НОМЕР_2 із сім-карткою № НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_12 , - залишити її правонаступнику за належністю;

2. 1) навісний замок (упаковано до сейф-пакету № SUD2010465; який передано на зберігання до приміщення камери зберігання речових доказів ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

2) три сліди пальців рук (упаковано до сейф-пакету № 2792128), які передано на зберігання до приміщення камери зберігання речових доказів ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

3) пакунок (паперовий конверт) із раніше направленими на дослідження зрізами нігтів з обох рук потерпілої ОСОБА_12 , які передано на зберігання до приміщення камери зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається іншим учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддія Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом