Справа №577/1224/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/356/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту -,

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000270 від 16.03.2023 року, яке перебуває в провадженні Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Прокурор звернувся до слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, в якому просив продовжити обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вказане клопотання обгрунтовував тим, що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, а також усвідомленість підозрюваним невідворотності покарання у вигляді позбавлення волі у разі доведення його винуватості свідчить про те, що останній, перебуваючи на волі бажатиме ухилитися від відповідальності і переховуватиметься від суду. Крім того, ОСОБА_7 повідомив працівникам Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, які здійснювали його виклик для відібрання пояснень неправдиву інформацію про своє місце проживання.

10 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 було відмовлено та змінено на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурором та потерпілим були подані апеляційні скарги, в яких, кожен окремо просив скасувати вказану ухвалу слідчого судді та продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.

Прокурор обґрунтовуючи апеляційну скаргу стверджував, що в ході судового розгляду були встановлені ризики, передбачені п.1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти здоров`я особи, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, а також усвідомленість підозрюваним невідворотності покарання у вигляді позбавлення волі у разі доведення його винуватості свідчить про те, що останній, перебуваючи на волі бажатиме ухилитися від відповідальності і переховуватиметься від суду. Крім того, як зазначав прокурор, ОСОБА_7 повідомив працівникам Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, які здійснювали його виклик для відібрання пояснень неправдиву інформацію про своє місце проживання, а саме, повідомив, що він перебуває за межами міста Конотоп, в той час, знаходився за місцем проживання його матері по АДРЕСА_1 , тим самим, ввів в оману працівників поліції, з метою подальшого можливого переховування від слідства.

Крім того, ОСОБА_7 тривалий час мав стосунки зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , з якою також проживає по сусідству та на думку прокурора може вживати заходи, з метою уникнення від кримінальної відповідальності щодо схиляння сказаного свідка для зміни показань.

Прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 будучи обізнаним з об`ємом доказів, які мають у сторони обвинувачення може вжити заходів щодо ухилення від відповідальності і переховуватися від суду.

Крім того, при долученні судом наданого захисником підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні гарантійного листа приватного підприємства «Селянська випічка» суд не надав можливості учасникам ознайомитися з цим листом та висловити свою думку щодо можливості його приєднання. Також прокурор зазначає про те, що наявність вказаного листа жодним чином не зменшує ризики, зазначені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки, нічим не підтверджується бажання самого ОСОБА_7 бути працевлаштованим.

Прокурор зазначав про те, що слідчим суддею не була врахована думка потерпілого ОСОБА_11 та його представника щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , які зазначили, що на цей час конфлікт, який став причиною кримінального правопорушення, не вичерпаний.

Вважав, що зазначеним ризикам ніяк не зможе запобігти домашній арешт, тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам.

Потерпілий ОСОБА_11 в обґрунтування апеляційних вимог вважав оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Закону та не забезпечує його безпеки та встановлення істини по справі. При цьому вказував , що ОСОБА_7 перестрів його та колишню співмешканку ОСОБА_12 та з погрозами вбивством напав на потерпілого та намагався декілька раз ножем нанести удари в ліву частину грудної клітки. Зважаючи на те, що до цього часу конфлікт невичерпний, наміри ОСОБА_7 непередбачені та знаходячись на волі він має можливість, як особисто, так і через інших осіб довести свій умисел на позбавлення життя. На думку апелянта суд не врахував те, що ОСОБА_7 з місця пригоди зник, знищив чи приховав знаряддя злочину та ввів в оману правоохоронні органи відносно свого фактичного місця знаходження. Навіть перебуваючи від вартою ОСОБА_7 через своїх посередників керував поведінкою колишньої співмешканки ОСОБА_12 , яка різними методами схиляла мене до зміни показань з метою звільнення з під варти ОСОБА_7 .

Крім того, потерпілий ОСОБА_11 зазначає про те, що змінюючи міру запобіжного заходу суд посилався на лист, яким гарантується працевлаштування ОСОБА_7 і в той же час обирає підозрюваному цілодобовий домашній арешт, що саме по собі виключає працевлаштування.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні Конотопського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування 0000270 від 16.03.2023 року за ч. 1 ст. 121 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_7 16 березня 2023 року було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

16 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 березня 2023 року підозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 15 травня 2023 року.

09 травня 2023 року прокурор, в порядку ч. 4 ст. 199 КПК України, звернувся до слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, в якому просив продовжити обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2023 року в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 було відмовлено та змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді до 09 липня 2023 року.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу у тому числі, і у вигляді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Також при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення та дані, які характеризують обвинувачення і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів належної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання прокурора дійшов висновку, що ризики, з яким пов`язувалося застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не припинили свого існування, однак, істотно зменшилися, і з такими висновками погоджується і колегія суддів.

Так, слідчим суддею було встановлено, що на час постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, останній позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та до суду надано гарантійний лист приватного підприємства про готовність працевлаштувати його.

Слідчий суддя встановив, що ризик переховування ОСОБА_7 від суду є доволі великим і обумовлюється суворістю покарання, яке загрожує йому у випадку доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак, як зазначено судом, матеріали клопотання не містять жодного підтвердження, що ОСОБА_7 може вчиняти тиск на свідка або вчинити інші кримінальні правопорушення, чи в інший спосіб перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, не надано доказів і не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, з чим також погоджується і колегія суддів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя визнав доводи прокурора у даному провадженні, потерпілого ОСОБА_11 недостатніми для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і доводи прокурора, потерпілого у даному провадженні жодним чином не спростовують правильність таких висновків, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею були враховані усі обставини, на які посилаються апелянти у поданих апеляційних скаргах, і яким була надана належна правова оцінка.

Що стосується доводів прокурора, потерпілого у даному провадженні про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідка у даному провадженні, то колегія суддів, вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, оскільки, підозрюваному ОСОБА_7 оскаржуваною ухвалою слідчого судді було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, то колегія суддів вважає, що перебуваючи саме під таким запобіжним заходом ОСОБА_7 ніяким чином не зможе перешкоджати досудовому розслідуванню чи якимсь чином впливати на нього, і крім того, колегія суддів вказує про те, що з моменту винесення оскаржуваної ухвали (10 травня 2023 року) та до моменту розгляду даної апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 не порушував покладені на нього обов`язки, будь яких підтверджуючих доказів порушення покладених на ОСОБА_7 обов`язків прокурором суду не надано.

Стосовно інших доводів прокурора у даному провадженні та потерпілого ОСОБА_11 , про які вони зазначали, як підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які зводились до існування ризиків неналежної процесуальної поведінки, то колегія суддів звертає увагу, що на підозрюваного покладено виконання ряду обов`язків, у разі порушення яких, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК, у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово, а згідно ч. 5 цієї статті у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід підозрюваний повинен бути негайно звільнений. Відповідно до ст. 205 КПК, ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Такий запобіжний захід як тримання під вартою, який був раніше застосований до ОСОБА_7 , а в подальшому продовжений, припинив свою дію 10 травня 2023 року, після прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні клопотання про продовження його дії і зазначений запобіжний захід був змінений на цілодобовий домашній арешт з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. На виконання вищезазначених вимог, після постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 був звільнений з під варти і відносно нього, на час як подачі апеляційних скарг прокурора та потерпілого у даному провадженні, діяв запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. За таких обставин колегія суддів позбавлена процесуальної можливості продовжити запобіжний захід - тримання під вартою, як про це ставлять питання в своїх апеляційних скаргах прокурор і потерпілий, оскільки такий запобіжний захід припинив свою дію 10 травня 2023 року. Крім того, колегія суддів вказує на те, у разі порушення підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків, прокурор не позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання прокурора про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора, потерпілого у даному проваджені без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора провадженні ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4