Справа №639/4232/23
Провадження №1-кп/639/457/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 05 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. брянськ російської федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03 квітня 2000 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 81, ст.. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст.. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 08 липня 2004 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 06 листопада 2009 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 2 роки відповідно до ст.. 75 КК України; 24 січня 2001 р. Дзержинським районним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 06 жовтня 2017 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 162, 70, 71, 72 КК України, який змінений ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 липня 2019 р., призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., на підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання у виді штрафу повністю приєднано невідбутне покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 р. у виді 1 року 8 місяців 13 днів позбавлення волі, яке згідно ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно; 06 жовтня 2017 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2017 р., а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців 13 днів, більш суворим та остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 р. збройними силами рф розпочато збройну агресію проти України. 24.02.2022 р. Указом Президента України №64/22, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статі і 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. З 24.02.2022 р. по теперішній час на території м. Харкова та Харківської області проводяться активні бойові дії. Після початку збройної агресії рф проти України, під час дії воєнного стану, 20.01.2023 р. громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був поміщений до ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський Шлях 99. В подальшому у ОСОБА_3 , який будучи слідчо-заарештованим, перебуваючи в камері №610, режимного корпусу №6 вищевказаної установи, виник протиправний умисел, направлений на здійснення публічних закликів до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою-агресором. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про протиправність та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил рф, щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, в період часу 20.01.2023 р. до 23.02.2023 р. систематично, у присутності інших осіб, слідчо-заарештованих осіб співкамерників, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які на той час утримувались в камері №610, режимного корпусу №6, вищевказаної установи, достовірно знаючи, що за його діями спостерігають вищевказані особи умисно та протиправно, почав висловлюватися в підтримку дій та рішень держави агресора рф, а саме наступними фразами: «скоро Харків буле руським містом»; «армія росії тільки допомагає нам та визволяє нас з нашої нікчемної держави»; «Збройні сили України нікчемні, ми повинні рівнятися на армію рф», чим публічно ОСОБА_3 закликав своїх співкамерників, до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою агресором. В подальшому 23.02.2023 р. ОСОБА_3 переведено до камери №605, режимного корпусу №6 вищевказаної установи, відчуваючи безкарність за раніше вчинені публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора, діючи з прямим умислом об`єднаним єдиною протиправною метою, знову вирішив вчинити публічні заклики до підтримки рішень та дій держави агресора і до співпраці з державою агресором. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом в порушення вимог ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про протиправність та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил рф, щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, в період часу з 23.02.2023 до 17.03.2023 р. систематично, у присутності інших осіб, слідчо заарештованих осіб співкамерників, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які на той час утримувались в камері №605, режимного корпусу №6, вищевказаної установи, достовірно знаючи, що за його діями спостерігають вищевказані особи умисно та протиправно, почав висловлюватися в підтримку дій та рішень держави-агресора рф, а саме наступними фразами: «скоро Харків буде руським містом»; «армія рф тільки допомагає нам та визволяє нас з нашої нікчемної держави»; «Збройні сили України нікчемні, ми повинні рівнятися на армію рф»; «ми повинні втекти та приєднатися до армії рф», чим публічно ОСОБА_3 закликав своїх співкамерників, до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою агресором. Після чого, 17.03.2023 р. ОСОБА_3 переведено до камери №607, режимного корпусу №6 вищевказаної установи, відчуваючи безкарність за раніше вчинені публічні заклики до підтримки рішень та дій держави агресора, діючи з прямим умислом об`єднаним єдиною протиправною метою, знову вирішив вчинити публічні заклики до підтримки рішень та дій держави агресора і до співпраці з державою агресором. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом в порушення вимог ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про протиправність та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил рф, щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, в період часу з 17.03.2023 р. до 18.07.2023 р. систематично, присутності інших осіб, слідчо заарештованих осіб співкамерників, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які на той час утримувались в камері №6-7, режимного корпусу №6, вищевказаної установи, достовірно знаючи, що за його діями спостерігають вищевказані особи умисно та протиправно, почав висловлюватися в підтримку дій та рішень держави-агресора рф, а саме наступними фразами: «скоро Харків буде руським містом»; «армія рф тільки допомагає нам та визволяє нас з нашої нікчемної держави»; «Збройні сили України нікчемні, ми повинні рівнятися на армію рф»; «ми повинні втекти та приєднатися до армії рф», чим публічно ОСОБА_3 закликав своїх співкамерників, до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою агресором.

Відповідальність за вчинення зазначеного вище кримінального проступку передбачена ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_15 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_16 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційна діяльність, а саме-публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою-агресором, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з порядком апеляційного оскарження вироку суду та наддав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлен іпід час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційна діяльність, а саме публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою агресором.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_17 встановлено, що він перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку направленням 03.03.2023 обвинувального акту за ч.3 ст.114-2 КК України до Комінтернівського районного суду м. Харкова, та розгляд якого на даний час триває, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_17 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшує покарання, особу ОСОБА_17 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 ( п`ятнадцять) років.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першоїі нстанції набирає законноїсили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1