Справа № 303/6961/23
Провадження №1-кп/303/548/23
УХВАЛА

Іменем України

10 серпня 2023 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Мукачево клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності в порядку статті 49 КК України стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимої, громадянки України,

- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366-2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся прокурор з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку статті 49 КК України.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 366-2 КК України, яке вчинено 12 березня 2021 року, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше двох років.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 05 листопада 2015 року рішенням Мукачівської міської ради №2, ОСОБА_3 була призначена на посаду депутата місцевої ради, в результаті чого стала об`єктом декларування, і з того дня, на неї почали поширюватися дія стаття 45 та п.п. 1, 2, 5. 5-1, 7, 8-1 частина 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», тобто обов`язок подавати щорічну декларацію протягом часу повноважень на посаді депутата Мукачівської міської ради, а також подати декларацію уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, за минулий рік, після припинення повноважень депутата місцевої ради.

26 листопада 2020 року в день відкриття першої сесії Мукачівської міської ради нового скликання повноважень депутата Мукачівської міської ради ОСОБА_3 закінчилися.

Надалі, 12 березня 2021 року о 15 годині 22 хвилини, перебуваючи у невстановленому судовим розслідуванням місці, ОСОБА_3 діючи всупереч вимогам законодавства, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, із невстановленою дізнанням метою, достовірно знаючи про встановлений порядок внесення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік, здійснила вхід у мережу Інтернет та заповнила на офіційному веб-сайті НАЗК за URL-адресою https://nazk.gov.ua затверджену НАЗК форму декларації за унікальним ідентифікатором документ - 3c4ec485-alf2-4fl7-b9ce-39f3461f6c0f, із завідомо недостовірними відомостями, а саме: не вказала в повному обсязі інформацію щодо частини рухомого майна, яке перебувало у її приватній власності, і яке вона мала зазначити в розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» наступний об`єкт: легковий автомобіль - Audi Q7, із номером кузова НОМЕР_1 , 2019 року випуску, вартість u складає 1 733 130 гривень, який вона набула у власність на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2019 №107/19А.

Таким чином, ОСОБА_3 маючи статус суб`єкта декларування на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, частина 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої, суб`єкт декларування зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, в порушення статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» подала декларацію недостовірними відомостями у розділ 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби», у яку умисно внесла відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме не вказала інформацію про транспортний засіб, який перебував у її власності, у період що охоплювався декларацією, легковий автомобіль AUDI Q7, із номером кузова НОМЕР_1 , 2019 року випуску, який вона набула у власність на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2019 року №107/19А, вартість якого складає 1 733 130 гривень, що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано як кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 366-2 КК України.

26 липня 2023 року ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366-2 КК України в редакції що діяла на момент вчинення.

З дня вчинення кримінального правопорушення пройшло більше ніж два роки, тому з урахування вимог пункту 1 частини 1 статті 49 КК України прокурор просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за в вчинення нею кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 366-2 КК України у зв`язку з закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив задоволити клопотання, подане в порядку статті 49 КК України - звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 366-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити.

ОСОБА_3 ствердила, що раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, від органів досудового розслідування не переховувалася. Права, надані їй законом розуміє, з наслідками звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження обізнана. Суть пред`явленої підозри зрозуміла.

Захисник просив задоволити клопотання щодо закриття провадження у справі, ствердив що ОСОБА_3 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши подане клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 366-2 КК України, яке вчинено 12 березня 2021 року, тобто вже минуло більше двох років від моменту вчинення кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, на даний час об`єктивно сприймає пред`явлену їй підозру за частиною 1 статті 366-2 КК України.

Як встановлено судом, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 відповідно до статті 12 КК України за своєю правовою природою належить до кримінальних проступків. Санкція статті (в редакції, яка діяла на момент вчинення) визначена - штраф від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

В судовому засіданні встановлено, що з моменту вчинення згаданого кримінального правопорушення (проступку) минуло більше ніж два роки, при цьому правових перешкод щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 49 КК України, в суді не виявлено.

Слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 462/7282/14-к зазначено, що визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Статтею 63 Конституції України та статтею 18 КПК України визначено що жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, тому невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений статтею 49 КК України інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення, з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Саме такий висновок викладено у Постановах Верховного Суду від 12 листопада 2019 року по справі № 566/554/16-к, від 26 березня 2020 року по справі № 730/67/16-к.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року по справі № 455/229/17 зазначено, що дотримання умов, передбачених статтею 49 КК України, є безумовною й обов`язковою для суду підставою щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, навіть у разі невизнання вини останньою.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням наведеного вище, клопотання про звільнення підозрюваної від кримінальної відповідальності, в порядку статті 49 КК України, обґрунтоване та підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44,49 КК України статтями 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання про звільнення підозрюваної ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку статті 49 КК України - задоволити.

Звільнити підозрювану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 366-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до вимог статті 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000266 щодо ОСОБА_3 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 366-2 КК України, - закрити.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1