ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бурдей Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, військовослужбовця, громадянина України,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, під час дії воїнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/22, затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого, зокрема, продовжено Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 73/2022 від 12 серпня 2022 року, затверджено Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, відповідно до вимог статтей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому. Згідно до статтей З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зокрема, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Однак, ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, 20 листопада 2022 року біля 01 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що діє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, взяв зі столу розкладний ніж, підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс їй один удар ножем в область живота зліва, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта Барського відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради № 112 від 26 грудня 2022 року у ОСОБА_6 , мала місце рана передньої стінки живота, яка має ознаки проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунково-ободової зв`язки. За медико-морфологічними ознаками вище вказана рана у ОСОБА_6 виникла внаслідок травмуючої дії, удару (контрудару), колючо-ріжучим предметом (предметами). Проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунково-ободової зв`язки, належить до тяжкого тілесного ушкодження як небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

19 червня 2023 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000236 від 20 листопада 2022 року на підставі статей 468-470, 472 КПК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення відповідно до обвинувального акта у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 62 КК України, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, замінити два роки позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк два роки.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме, обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотання про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні угоди дотримано вимог і правил Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, вказаних в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про визнання винуватості уклав добровільно, його права, наслідки затвердження та невиконання угоди зрозумілі. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 зазначив, що при укладенні угоди дотримано вимог і правил Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України. Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому. Угоду про визнання винуватості обвинувачений уклав добровільно у його присутності, права, наслідки затвердження та невиконання угоди обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення між обвинуваченим та прокурором угоди про визнання винуватості та не заперечувала щодо її затвердження судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміючи, що кримінальне провадження щодо нього може бути розглянуто у судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. При цьому, потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення між обвинуваченим та прокурором угоди про визнання винуватості та не заперечувала щодо її затвердження судом.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки угоди, характер обвинувачення та міру покарання, передбачену ч. 1 ст. 121 КК України, погоджену сторонами угоди.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, угода укладена добровільно, обвинувачений ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарія-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а тому істотно знижують ступінь тяжкості злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та обставину, що обтяжує покарання, тобто вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, беручи до уваги інтереси суспільства, враховуючи характеристику за місцем проживання, його стан здоров`я, а також його критичне ставлення до вчиненого, суд вважає наявними підстави для застосування статтей 62, 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 1 ст. 121 КК України, та заміни позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та призначити покарання, обумовлене угодою про визнання винуватості.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2022 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на розкладний ніж з ручкою коричневого кольору, що є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2022 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на кофту з капюшоном біло-рожевого та чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, гольф сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ № 7354227, що є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження щодо арешту тимчасово вилученого майна, зазначеного в ухвалах слідчого судді, відпала, тому арешт слід скасувати.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

В даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 62, 66, 67 КК України, ч. 1 ст. 69, статтями 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визання винуватості, укладену 19 червня 2023 року у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000236 від 20 листопада 2022 року, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді двох років позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк два роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 листопада 2022 року по дату набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме на розкладний ніж з ручкою коричневого кольору.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме на кофту з капюшоном біло-рожевого та чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, гольф сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ № 7354227.

Речові докази: розкладний ніж з ручкою коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту; кофту з капюшоном біло-рожевого та чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, гольф сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ № 7354227, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання нею копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1