Провадження № 1-кс/686/6624/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого водієм у ТОВ «Крафт Буд», має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000416,

встановила:

04.08.2023 року слідчий СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у зв`язку із відсутністю заявлених стороною обвинувачення ризиків, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

03.08.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000416 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією - ч. 2 ст.286 КК України.

03.08.2023 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.08.2023 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а саме про те, що «03 серпня 2023 року, близько 10 год 15 хв водій ОСОБА_6 керуючи вантажним-спеціалізованим «Бетонозмішувач» «DAF CF-85» р.н. НОМЕР_1 (далі по тексту автомобіль «DAF CF-85»), в світлу пору доби, рухався по асфальтобетонному покриті, яке перебувало у сухому стані, горизонтальної, прямої в плані проїзної частині другорядної автодороги, вул. Захисників України смт. Нова Ушиця Новоушицької ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зі сторони вул. Південна в напрямку до пров. Українських козаків, наближаючись до нерегульованого перехрестя із головною автодорогою що проходить вул. Єдності.

В цей час, по асфальтобетонному покриті, яке перебувало у сухому стані, прямої асфальтобетонної проїзної частини горизонтального профілю, головної автодороги по вул. Єдності смт. Нова Ушиця Новоушицької ТГ Кам`янець-Подільського району в напрямку від вул. Будівельників до вул. Захисників України, рухався автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_2 (далі по тексту - автомобіль «ВАЗ 2103») під керуванням водія ОСОБА_7 .

При під`їзді до перехрестя із головною автодорогою вул. Єдності водій ОСОБА_6 порушив і недотримався вимог п.п. 1.3., 1.5. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі по тексту - Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил, бути взаємно ввічливим, а також дії водія не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян.

У порушення вищезазначених пунктів Правил, ОСОБА_6 , діючи з необережності, легковажно, проявляючи злочинну самовпевненість, грубо порушуючи та недотримуючись вимог п.п. 2.3 (б), 16.3, 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил, не зупинив керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещення проїзної частини головної дороги вул. Єдності, щоб надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, здійснив виїзд автомобілем «DAF CF-85» на головну дорогу вул. Єдності, де передньою частиною допустив зіткнення із правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 2103» під керування водія ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі вул. Єдності.

Внаслідок вчинення водієм автомобіля «DAF CF-85» ОСОБА_6 даної дорожньо-транспортної пригоди:

- водій автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, госпіталізований до хірургічного відділення КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня», стан здоров`я задовільний;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні у салоні автомобіля «ВАЗ 21063», отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток тазу, госпіталізована в реанімаційне відділення КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня», стан здоров`я важкий;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні з ліва у салоні автомобіля «ВАЗ 21063», отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, розрив селезінки, госпіталізована до реанімаційного відділення КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня», стан здоров`я важкий;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебувала на задньому пасажирському сидінні, посередині у салоні автомобіля «ВАЗ 21063», отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня», стан здоров`я важкий;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, з права у салоні автомобіля «ВАЗ 21063», від отриманих травм загинула на місці події.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. (б), 16.3., 16.11. Правил та не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», зміст яких полягає в наступному: п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цих правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 16.3. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів; п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; д.з. 2.1. «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Порушення водієм ОСОБА_6 п.п. 16.3., 16.11. Правил та невиконання вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - спричинення смерті ОСОБА_11 та заподіянням тілесних ушкоджень різного ступеня важкості ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ».

Дана підозра є обґрунтована, адже зокрема підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.08.2023; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Положеннями ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_6 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений та утримає двох неповнолітніх дітей. І підозрюваний, і його дружина працевлаштовані. Так, ОСОБА_6 працює водієм у ТОВ «Крафт Буд», а дружина ОСОБА_12 - сестрою медичної поліклініки у КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр». Підозрюваний має батьків - ОСОБА_13 (є інвалідом ІІ групи) та ОСОБА_14 (є інвалідом ІІІ групи).

За таких обставин, вважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження не є доведеним, а саме лише посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не свідчить про безумовне недотримання ним процесуальних обов`язків, які на нього можуть бути покладені при обранні іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки не встановлені та не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Аналізуючи особу підозрюваного слідча суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, утримує двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що указує на міцні соціальні зв`язки останнього, раніше не судимий, працює водієм у ТОВ «Крафт Буд». У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та висловив намір відшкодувати завдану потерпілим шкоду.

Згідно характеристики, наданої директором ТОВ «Крафт Буд», ОСОБА_6 за час роботи зарекомендував себе позитивно.

Виключно позитивною є також і характеристика, надана ДОП СДОП ВП ХРУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_17 03.08.2023, яка указала, що ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності не притягувався, у сумнівних компаніях помічений не був, зі слів сусідів характеризується позитивно.

При цьому наявність постійного місця проживання підозрюваного, міцних соціальних зв`язків за встановлених обставин не є достатньою обставиною для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_7 подав слідчому заяву про те, що просить не обирати підозрюваному суворий запобіжний захід, а дати йому можливість працювати з метою подальшого надання допомоги у лікуванні.

Аналогічну заяву подав також і ОСОБА_18 - батько потерпілих ОСОБА_10 та чоловік ОСОБА_9 .

Онука загиблої у ДТП ОСОБА_11 звернулася до слідчого із заявою, у якій повідомила про відшкодування їй коштів на поховання в сумі 15 000 грн. та просила не обирати суворий запобіжний захід, дати ОСОБА_6 можливість працювати з метою подальшого надання їй допомоги.

Враховуючи наведені ризики, ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та самі його обставини, вік підозрюваного та наявність стійких соціальних зв`язків, те, що в момент вчинення ДТП ОСОБА_6 не перебував у стані сп`яніння, не втікав з місця пригоди та не вчиняв спроб переховатися від правоохоронних органів, не вчиняв будь-яких дій для перешкоджання розслідування, позицію потерпілих, які просили не застосувати суворий запобіжний захід, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання слідчої судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що убезпечує можливі контакти із свідками кримінального правопорушення.

У клопотанні та в судовому засіданні слідчим та прокурором не обґрунтовано того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, не зможе запобігти ризикам, визначеним в клопотанні.

Водночас, на підозрюваного необхідно покласти відповідні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 01.10.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановила:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 01 жовтня 2023 року включно, запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобового з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити його там з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала діє до 01 жовтня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 07.08.2023.

Слідчий суддя