Справа № 372/1697/23
Провадження № 1-кп-234/23
В И Р О К

іменем України

26 червня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000671 від 07.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Електросталь, Московської області, російської федерації, громадянин України, з вищою освітою, пенсіонер, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2023 року близько о 16 год. 20 хвилин працівниками ВРПП Обухівського РУП, а саме поліцейським відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , інспектором відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 та т.в.о. поліцейського відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капралом поліції ОСОБА_9 під час здійснення патрулювання за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, по вулиці Анатолія Солов`яненка, № 62 був зупинений автомобіль марки «Mersedes-Benz Е220» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після зупинки транспортного засобу поліцейський ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 представилися та повідомили ОСОБА_4 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобами та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не розбірлива мова. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції було запропоновано пройти освідування у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що ОСОБА_4 відмовився та підтвердив факт вживання алкоголю.

В подальшому поліцейськими ВРПП Обухівського РУП, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомлено ОСОБА_4 про необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачено адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Після цього, 07.03.2023 близько 16 год. 30 хв. у водія ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, і своїми діями вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення пункту п. 2.5 «Правил дорожнього руху», перебуваючи біля службового автомобіля марки «КІА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , де також знаходився інспектор відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та т.в.о. поліцейського відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капрал поліції ОСОБА_9 , знаючи, що поліцейські є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки вони перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати поліцейським ВРПП Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 та т.в.о. поліцейського відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капралу поліції ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, не звертаючи увагу на попередження інспектора відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та т.в.о. поліцейського відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капрала поліції ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи на передньому водійському сидінні службового автомобіля поліції марки «КІА» реєстраційний номер НОМЕР_2 в якому знаходився поліцейський ВРПП Обухівського районного управління Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що поліцейський є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки він перебував в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі поклав до підстаканника між водійським та пасажирським сидінням службового автомобіля поліції банкноти грошових коштів в кількості 2 штук номіналом по 500 гривень, на загальну суму 1000 (одна тисяча) гривень, тим самим надав неправомірну вигоду.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

26.06.2023 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена відповідно до вимог ч. 4 ст. 369, ст. 472 КПК України між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисники просили затвердити вказану угоду.

Сторонами цієї угоди є:

- прокурор у кримінальному провадженні прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000671 від 07.03.2023 року;

- обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Угода про визнання винуватості містить: формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини цього вироку; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, у тому числі, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені уст. 476 КПК України.

Також обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, за участю захисника без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що він повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, засуджує свою поведінку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені статтями 469, 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також вважають можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між їхнім підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості, оскільки: її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення; обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

При цьому, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Одночасно положеннями ч. 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , винуватість у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища доведена поза розумним сумнівом, а його дії стороною обвинувачення правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 26 червня 2023 року між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. відповідає вимогам закону, а отже відповідно до умов угоди ОСОБА_4 необхідно призначити це покарання.

Оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 368-371, 373, 374, 395, 468-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2023 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000671 від 07.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Речові докази - грошові кошти у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, які передано на зберігання до індивідуального сейфу уповноваженого банку ПАТ «Укргазбанк» - звернути в дохід держави;

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1