ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/470/23
провадження № 1-кс/753/2537/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003530, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2023 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належать ОСОБА_4 , із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0003530, внесене до ЄРДР 19.10.2022 в рамках якого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у незаконному використанні благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, вчиненого організованою групою, під час воєнного стану, скоєному за таких обставин.

Вчинення тяжкого злочину у сфері господарської діяльності організувала ОСОБА_5 учасниками якої є: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відповідно до відведених ролей, спрямованих на незаконному використанні з метою отримання прибутку благодійних пожертв виконували наступні функції:

- ОСОБА_5 організатор, встановлює розпорядок дня для працівників, проводить видачу заробітної плати, дає вказівки по роботі головним менеджерам, встановлює робочий план на місяць, вирішує ряд організаційних моментів;

- ОСОБА_8 співорганізатор, на розрахунковий рахунок якого здійснюється перерахунок грошових коштів з БО «БФ «Діва Марія», також є керівником колл-центрів з кількістю 5 працівників, надає методичні вказівки по роботі, встановлює робочий план, контролює процес здійснення дзвінків працівниками, вимагає якісніше спілкуватися з клієнтами щоб ті в свою чергу перераховували грошові кошти, здійснює виплату заробітної плати;

- ОСОБА_6 виконавець, головний менеджер, до команди якої станом на грудень місяць входило 6 (шість) менеджерів, надання методичних рекомендацій по роботі менеджерам (операторам), здійснення дзвінків так званим «клієнтам», обготівкування грошових коштів з розрахункового рахунку фонду через банкомати в м. Києві;

- ОСОБА_7 - виконавець, головний менеджер, до команди якої станом на грудень місяць входило від 6 до 10 менеджерів, надання методичних рекомендацій по роботі менеджерам (операторам), ведення бухгалтерії, здійснення дзвінків так званим «клієнтам», обготівкування грошових коштів з розрахункового рахунку фонду через банкомати в м. Києві.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 09.09.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану у учасників організованої групи виник злочинний умисел, направлений на заволодіння благодійними пожертвами, з метою отримання прибутку. Реалізовуючи свій спільний протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені на даний час особи, використовували Благодійну організацію «БФ «Діва Марія», юридична адреса: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 13-15 та Благодійну організацію "БФ "Фантастичні люди", юридична адреса: місто Київ, вул. Грушевського Михайла, будинок 10, кімната 212, а саме в період часу з 01.09.2022 по 29.09.2022, від різних фізичних осіб отримували благодійні пожертви на банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я Благодійної організації «БФ «Діва Марія», при цьому особи надавали благодійні пожертви саме, для допомоги дітям, як їх запевняли працівники Благодійної організації «БФ «Діва Марія».

Так, ОСОБА_5 маючи доступ до вказаного банківського рахунку Благодійної організації «БФ «Діва Марія» перераховувала грошові кошти у сумі 1 449 540 грн. 00 коп. на підконтрольні ФОП банківські рахунки відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» що належать ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_10 , та в подальшому витрачала на власні потреби, тим самим заволоділа вище зазначеною сумою грошових коштів.

Окрім цього, в період часу з 02.12.2022 по 30.12.2022 від різних фізичних осіб отримували благодійні пожертви на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я Благодійної організації «БФ «Діва Марія», при цьому особи надавали благодійні пожертви саме, для допомоги дітям, як їх запевняли працівники Благодійної організації «БФ «Діва Марія».Так, ОСОБА_5 маючи доступ до вказаного банківського рахунку Благодійної організації «БФ «Діва Марія» перераховувала грошові кошти у сумі 1 682 000 грн. 00 коп. на підконтрольні ФОП банківські рахунки відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» які належить ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_10 , та в подальшому витрачено на власні потреби.Таким чином, організована група у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та інші невстановлені на даний час особи, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення здійснили незаконне використання благодійних пожертв громадян України з метою отримання прибутку, під час воєнного стану, не використавши їх за цільовим призначенням, тобто для допомоги дітям, в період з 01.09.2022 по 29.09.2022 на суму 1 449 540 грн. та 02.12.2022 по 30.12.2022 на суму 1 682 000 грн.

22.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

За даними державного реєстру речових прав на нерухоме мано станом на 08.03.2023 ОСОБА_5 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

04.04.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи у процесуальному статусі підозрюваної, усвідомлюючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі до 7 років з конфіскацією майна подарувала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 своїй матері ОСОБА_4 з метою уникнення можливої конфіскації в дохід держави.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва 14.04.2023 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , у тому числі, на зазначену квартиру.

На даний час виконати ухвалу слідчого судді не можливо у зв`язку зі зміною власника майна, оскільки вона зареєстровані за іншою особою.

Клопотання мотивоване необхідністю накладення арешту на майно з метою запобігання його відчуження третім особам, забезпечення конфіскації майна та пред`явлення цивільного позову.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, додатково пояснив, що оскільки ОСОБА_4 набула майно безоплатно, при цьому наявні підстави вважати, що квартира підлягатиме спеціальній конфіскації, а відтак на майно третьої особи може бути накладений арешт.

Оскільки прокурор ставить питання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, з метою забезпечення арешту майна розгляд клопотання здійснювався без повідомлення власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає можливій конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладення арешту на майно третьої особи в клопотанні прокурор зазначив забезпечення конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). В судовому засідання посилався на наявність правових підстав для забезпечення спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. (ч. 4 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчі СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003530, внесене до ЄРДР 19.10.2022 в рамках якого ОСОБА_5 22.03.2023 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме у незаконному використанні благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, вчиненого організованою групою, під час воєнного стану.

У судовому засіданні досліджені копії матеріалів досудового розслідування, доданих прокурором до клопотання, які у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні, та що до їх вчинення може бути причетною ОСОБА_5 , тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Санкція ч. 3 ст. 201-2 КК України, що інкримінується ОСОБА_5 , передбачає відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

У судовому засіданні встановлено, що 02.09.2022 ОСОБА_5 набула у власність на підставі договору купівлі продажу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 2 868 098,16 грн.

04.04.2023 ОСОБА_5 подарувала вищезазначену квартиру своїй матері ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним договором, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтвом про народження ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 14.04.2023 у справі № 752/5576/23 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , у тому числі, на вказану квартиру, що підтверджується копією судового рішення.

24.04.2023 Національна поліція України звернулась до Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про державну реєстрацію прав (обтяжень речового права), а саме ухвали слідчого судді від 14.04.2023.

Прокурор в судовому засіданні посилався на те, що у державній реєстрації обтяження, арешту вказаного об`єкту нерухомого майна, відмовлено оскільки він зареєстрований за іншою особою та зазначив підставою для накладення арешту на таке майно - забезпечення майбутньої можливої спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 4 ст. 96-2 КК України майно, зазначене в цій статті, підлягає спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Тобто, в судовому засіданні встановлено, що на час розгляду цього клопотання майно, з клопотанням про арешт якого звернувся прокурор, вибуло із власності підозрюваної ОСОБА_5 , що не дає правових підстав застосувати арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування завданої злочином шкоди.

Водночас, доказів того, що зазначений у клопотанні об`єкт нерухомого майна відповідає ознакам, передбаченим п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, матеріали справи не містять та у судовому засіданні прокурором не надано, а тому відсутні підстави вважати, що квартира підлягає спеціальній конфіскації.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування арешту майна, тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 98, 233, 234, 237, 170-173, 309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003530, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1