Справа № 367/4748/21
Провадження по справі № 1-кп/367/415/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000385 від 30.04.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 29.04.2021 року приблизно о 18 год. 30 хв. проходячи по парку «Слави» навпроти вул. Жовтнева 68, що в м. Буча Київської області на землі біля куща, помітив пластинку з таблетками. Піднявши вказану пластинку ОСОБА_4 виявив, що в середині знаходиться 2 (дві) таблетки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Усвідомлюючи, що виявлені ним 2 таблетки є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), для власного вживання без мети збуту. Одразу після цього, ОСОБА_4 перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення. Всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», підняв вищевказану пластинку в якій знаходилися 2 таблетки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) та помістив до правої кишені власних штанів, тим самим незаконно придбав, шляхом знахідки наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), для власного вживання, без мети збуту та розпочав її незаконне зберігання. Одразу після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, достовірно розуміючи, що придбаний ним засіб є наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), попрямував за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 . В подальшому, ОСОБА_4 проходячи повз будинок № 7 по вул. Островського в м. Буча Київської області незаконно зберігаючи при собі 2 (дві) таблетки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), для власного вживання без мети збуту, який за вищевказаних обставин ним незаконно придбаний, був зупинений працівниками поліції в порядку Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із підозрілою поведінкою. На запитання працівників поліції чи наявні у ОСОБА_4 при собі заборонені обігом предмети чи речовини, останній повідомив, що у нього в правій кишені штанів знаходиться 2 таблетки метадон (фенадон). Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області і в ході огляду місця події, 29.04.2021 року в період часу з 19:21 год. по 19:25 год. ОСОБА_4 , у присутності двох понятих добровільно, самостійно видав слідчому вищевказані 2 таблетки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Вказану речовину слідчий у присутності понятих помістив до спеціального пакету. Згідно висновку експерта, надані на дослідження 2 таблетки містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,044 г..

Вищевказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. В теперішній час щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні, просив суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, офіційно не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем проходження реабілітації характеризується позитивно.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до проступків, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Так, оскільки кримінальне правопорушення викладене в даному вироку суду обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2022 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 3 роки, вказаний вирок слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого судом не застосувався.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 3 роки виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню, а саме за проведення експертизи № СЕ-19/111-21/20475-НЗПРАП від 06.05.2021 року у сумі 1372 гривень (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого становить 0,044 г, який переданий на зберігання до камери схову ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1