УХВАЛА

22 червня 2023 року

м. Київ

справа № 212/5518/20

провадження № 51-4294 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 травня 2023 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в ст. 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.

Залишаючи касаційну скаргу засудженого без руху, колегія суддів в ухвалі від 17 травня 2023 року встановила, що скарга подана без додержання пунктів 3, 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з якими в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

У межах визначеного строку, засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте недоліків поданої ним касаційної скарги не усунув.

Як вбачається з нової скарги, ОСОБА_4 , як і попереднього разу, не зазначає судові рішення, які він оскаржує, а також не наводить конкретних порушень закону, допущених судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржуваних судових рішень стосовно нього, які відповідно до ч. 1ст. 438 КПК з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексує підставами для їх скасування або зміни касаційним судом.

Натомість, як можливо зрозуміти зі змісту скарги, засуджений знову в обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, засуджений не зазначив вимоги до суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід йому повернути на підставі вищезазначених норм закону.

Водночас Суд звертає увагу, що таке повернення не перешкоджає повторному зверненню в строк касаційного оскарження з новою касаційною скаргою, яка буде відповідати вимогам ст. 427 КПК.

Також Суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою ст.13 цього Закону (в тому числі захист і складання документів процесуального характеру).

Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5).

Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.

Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3