КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 травня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 27.02.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 23.10.2022, близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у громадському місці, що за адресою: місто Київ, вул. Ізюмська, 2.

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_6 побачив двох раніше невідомих жінок, якими виявились ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її неповнолітня донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які прямували по тротуару вздовж вулиці Ізюмська у м. Києві. В цей час у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, зовні схожого на ніж.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптовий, злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського прядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, ігноруючи елементарні правила, поведінки, моральності, добропристойності, з застосуванням металевого предмету, зовні схожого на розкладний ніж, не пояснюючи мотиви своєї поведінки, знаходячись на пішохідній зоні поблизу будинку АДРЕСА_2 , підійшов впритул до ОСОБА_9 та неповнолітньої ОСОБА_10 і почав активно демонструвати предмет зовні схожий на розкладний ніж та погрожував останнім застосуванням даного предмету, висловлюючись при цьому в бік потерпілих нецензурною лайкою.

ОСОБА_6 , не зважаючи на прохання ОСОБА_11 та малолітньої ОСОБА_10 припинити свої протиправні дії, тривалий час уперто їх не припиняв, чим створив при цьому загрозу для життя та здоров`я останніх, завдавши при цьому їм психологічних страждань та стресу, доки його дії не були зупинені працівниками поліції.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що потерпіла ОСОБА_9 не повідомила про погрози ножем, спричинення потерпілим тілесних ушкоджень чи погроз їх нанесення, а лише вказувала, що у обвинуваченого в руках був ніж. Звертає увагу, що показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не підтверджують винуватості ОСОБА_6 . Також вказує на відсутність кваліфікуючої ознаки застосування предмету, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки обвинувачений використовував ніж для побутових потреб.

Прокурор Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зокрема зазначає, що ОСОБА_6 веде асоціальний спосіб життя, є небезпечним для суспільства, оскільки вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння відносно жінок, одна з яких є малолітньою, чим завдав останній психологічних страждань.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому йому обвинуваченні не визнав та показав, що дійсно постійно носив із собою ніж, який використовував для нарізки продуктів, однак потерпілим вказаним ножем не погрожував. Вважає, що його обмовляють і потерпілі, і свідок.

Суд першої інстанції визнав неправдивими показання обвинуваченого та дійшов висновку про доведеність його винуватості.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_14 у висунутому обвинуваченні ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ; протоколі огляду місця події з фототаблицями; протоколі проведення слідчого експерименту та відеозаписі; протоколі затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 ; роздруківці з приладу «Драгер»; висновку судово-психіатричної експертизи № 39 від 17.01.2023.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 23.10.2022 близько 15 години разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_16 перебували на вул. Ізюмська в м. Києві, де неподалік АЗС помітила обвинуваченого, який підійшов до них і сказав, що знає дочку і хоче, щоб та залишилася, а вона пішла. Потерпіла сказала, щоб він їх не чіпав і вони з дочкою пішли далі. Коли вони повертались, ОСОБА_6 , який спочатку ховався за стовпом, перегородив їм шлях, витягнув ножа, яким почав розмахувати перед ними, висловлювався нецензурно, лякав та погрожував. Дочці, яка злякавшись заховалася за неї, крикнула щоб бігла і телефонувала в поліцію, а сама відштовхнула обвинуваченого та побігла за дочкою. Помітивши працівників поліції, розповіла їм що сталося, після чого ОСОБА_6 затримали. Думала, що обвинувачений застосує ножа, яким постійно розмахував, тому дуже злякалися з дочкою, до якої потім довелося викликати швидку, оскільки у неї впав тиск, а пізніше з нею працювали психологи.

Потерпіла ОСОБА_15 в суді підтвердила показання матері та додатково повідомила, що обвинувачений демонстрував їм ніж та погрожував ним. Дуже злякалася, оскільки той сказав, щоб вона залишилася, хоча вона казала, що ніколи не бачила та не знає його. Спочатку ховалася за маму, а потім відбігла на певну відстань та спостерігала, що відбувається.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що є працівником патрульної поліції. В кінця жовтня 2022 року здійснював патрулювання по вул. Ізюмській в м. Києві. Неподалік АЗС побачив двох осіб жіночої статі та чоловіка, які розмовляли, а потім жінка відштовхнула чоловіка та вони почали тікати від нього. Помітивши це, наблизився до них і жінка старшого віку, яка була з дочкою повідомила, що їх переслідує невідомий чоловік, який вимагає залишити з ним дочку та погрожує ножем. Вони поїхали до місця, де жінки спілкувалися з чоловіком. Через дорогу переходив чоловік, тримаючи в руках ніж, якого впізнала потерпіла. Від обвинуваченого було чути запах спиртного.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що в жовтні 2022 року працював на шиномонтажі по вул. Ізюмська у м. Києві та бачив як дві жінки тікали від невідомого чоловіка, якого він не розгледів, оскільки вечоріло. Пізніше побачив як невідомого чоловіка затримувала поліція.

В ході проведення слідчого експерименту, потерпіла ОСОБА_9 на місці детально показала про обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 у нього було виявлено та вилучено складний ніж «М-ТАС».

Відповідно до роздруківки з приладу «Драгер» від 23.10.2022, результат тесту на стан алкогольного сп`яніння становить 0, 97 проміле.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 39 від 17.01.2023, ОСОБА_6 у період кримінального правопорушення виявляв ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовими порушеннями і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також ОСОБА_6 на період правопорушення, не перебував у стані фізіологічного афекту або у будь-якому іншому емоційному стані, що міг суттєво вплинути на його поведінку.

Покладені судом в основу обвинувального вироку докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у висунутому обвинуваченні.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений не погрожував потерпілим ножем, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих, які наголошували, що ОСОБА_6 розмахував перед ними ножем та погрожував його застосуванням.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 № 10 використання при вчиненні хуліганства, зокрема ножів, які не належать до холодної зброї, є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч.4 ст.296 КК України не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ним тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначеного предмету створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність кваліфікуючої ознаки застосування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень є необґрунтованими, оскільки з досліджених судом першої інстанції доказів вбачається, що ОСОБА_6 не тільки демонстрував ніж, а й погрожував його застосуванням до потерпілих, що сприймалося останніми як реальна загроза для їх життя та здоров`я.

Отже доводи апеляційної скарги захисника про необхідність закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наслідки для неповнолітньої потерпілої в результаті його злочинних дій, а також відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, та правильно визначив йому розмір покарання в межах санкції ч.4 ст.296 КК України.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 27.02.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3