Провадження № 1-кп/638/284/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0001271 від 18.11.2016 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підсудної ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дзержинського райсуду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0001271 від 18.11.2016, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.

Власник вилученого під час досудового розслідування кримінального провадження майна ОСОБА_8 надав суду письмову клопотання про скасування арешту належного йому на праві приватної власності майна, а саме : ноутбука HP, модель 450G3, серійний номер 5CD6105432, який було вилучено під час проведеного обшуку за місцем його мешкання в квартирі АДРЕСА_1 , та на який було накладено арешт ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 28.08.2018 в межах проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні. ОСОБА_8 зазначає, що вказаний ноутбук не має будь-якого відношення до зазначеного кримінального провадження, а тому наявність арешту на зазначене майно порушує його законні права та інтереси, як власника майна.

У судове засідання власник вилученого майна ОСОБА_8 не прибув, надав повноваження представляти свої інтереси своєму представнику - адвокату ОСОБА_7 .

У судовому засіданні представник власника вилученого майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання останнього, просив його задовольнити з підстав, які викладені у клопотанні.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення зазначеного клопотання ОСОБА_9 , наголошуючи на тому, що воно ґрунтується на приписах КПК України, так як майно не має будь-якого доказового значення для кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 також не заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання ОСОБА_9 , наголошуючи на тому, що вилучений належний йому ноутбук не має відношення до зазначеного кримінального провадження, так як не має будь-якого доказового значення по справі.

Судова колегія вислухавши думки учасників судового провадження вважає клопотання власника вилученого майна ОСОБА_8 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 28.08.2018 було накладено арешт на ноутбук HP, модель 450G3, серійний номер 5CD6105432, який було 23.07.2018 вилучено під час проведеного обшуку за місцем мешкання власника майна ОСОБА_8 , в квартирі АДРЕСА_1 .

Також у судовому засіданні встановлено, що власник вищезазначеного майна ОСОБА_8 , не є особою, яка має безпосереднє відношення до вказаного кримінального провадження, не є свідком чи особою, якою органом досудового розслідування висунуто обвинувачення в межах кримінального провадження.

При цьому, у судовому засіданні прокурор зазначив, що вилучений ноутбук належить саме ОСОБА_8 , не є предметом вчиненого злочину та не містить в собі інформації, що має значення для судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до приписів ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливою конфіскації майна. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов ), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт може бути накладений у встановлено цим Кодексом порядку зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядженням майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Тобто, такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В пункті 1 абзац 3 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, судам роз`яснено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174 КПК України.

З ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 28.08.2018 вбачається, що метою арешту належного ОСОБА_8 ноутбуку, було необхідність збереження речового доказі, який, як зазначено у клопотанні уповноваженим слідчим, має доказове значення по кримінальному провадженню.

Як встановлено у судовому засіданні, на час судового провадження належне ОСОБА_8 майно не є доказом кримінального правопорушення, не підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, не є майном, яке слугує для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна ОСОБА_8 , так як наявність арешту майна суттєво обмежує права та законні інтереси останнього, як одноособового власника спірного майна, а тому клопотання щодо скасування арешту майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 100, 170, 174, 350, 372 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання власника майна ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_7 «Про скасування арешту майна», - задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме належного ОСОБА_8 ноутбуку HP, модель 450G3, серійний номер 5CD6105432, який було накладено ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 28.08.2018 в межах проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001271 від 18.11.2016 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3