Справа № 589/811/22
Провадження № 1-кп/589/248/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4, 5 ст. 301 (в редакції до 18.02.2021), ч. 1 ст. 301-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4, 5 ст. 301 (в редакції до 18.02.2021), ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2023 була продовжена дія запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, на обвинувачену покладено певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про застосування обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Додатково зауважив, що обвинувачена неодноразово без поважних причин не прибула в судове засідання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисник та обвинувачена просили задовольнити клопотання частково, а саме встановити домашній арешт. Обвинувачена додатково пояснила, що не з`являлась у попередні судові засідання через хворобу (COVID-19), про що надала відповідні медичні довідки.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинувачену, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вищезазначених норм національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування чи продовження без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи в розрізі конкретних обставин кримінального провадження є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Тому, зважаючи на вказане та на вимоги ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо необхідності довести реальність ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинуваченого, а протилежному випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який, виходячи з сукупності тих ризиків, які були доведені у судовому засіданні.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судима, обвинувачується у вчиненні тяжких (ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 301 (в редакції до 18.02.2021), ч. 1 ст. 301-1 КК України) та особливо тяжкого (ч. 5 ст. 301 КК України (в редакції до 18.02.2021)) злочинів, офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку. Має малолітню доньку ОСОБА_7 , відносно якої обвинуваченій інкримінується вчинення злочинів, в тому числі й проти статевої свободи й статевої недоторканості малолітньої.

З матеріалів кримінального провадження вбачається та в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена має місце проживання в м. Шостка та в межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 вже перебувала під домашнім арештом та відомості про порушення нею обмежень цього запобіжного заходу відсутні. Причини ж неявки в попередні засідання є поважними, оскільки обвинувачена хворіла на COVID-19, що підтверджується наданою медичною документацією.

При цьому посилання прокурора, що на цю хворобу хворіють максимум 5 днів, є неспроможними, оскільки тривалість і тяжкість даного захворювання залежить від індивідуальних особливостей організму хворого, та призводить, в тому числі, до летальних наслідків.

Слід зазначити, що будь-яких відомостей про спроби впливу на малолітню потерпілу, за час перебування кримінального провадження в суді, в тому числі й за час перебування обвинуваченої під домашнім арештом, суду не надано. Відтак, ризик незаконного впливу на потерпілу прокурор не довів.

Також, залишився недоведеним ризик вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, зокрема з огляду на відсутність негативної репутації обвинуваченої у минулому, яка раніше не судима.

Разом з тим, наразі існує певного ступеню ризик переховування, однак на думку суду такому дієво може запобігти більш м`який запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченій залишати місце постійного проживання у певний період доби є достатнім, адекватним та співрозмірним на даний час ризикам неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 369 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло - квартиру АДРЕСА_1 в період часу з 19-00 до 07-00 години наступного дня без дозволу суду, крім випадків невідкладної медичної допомоги та необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги та покласти на неї такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) спілкуватися з малолітньою ОСОБА_8 виключно з дозволу суду та в присутності законного представника ОСОБА_9 .

4) повідомляти суд про зміну місця проживання;

5) не відлучатись з м. Шостка Сумської області без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання обвинуваченої .

Строк дії ухвали визначити по 24 годину 15 липня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1