Справа № 308/9989/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 16.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 16.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000116 від 16.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, було встановлено, що керівник комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради () ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно із своїми заступниками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , також залучивши бухгалтера вищезазначеного комунального підприємства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала нарахування виплат фіктивним працівникам, та заручившись підтримкою керівника Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , налагодили протиправний механізм з привласнення бюджетних коштів.

Протиправний механізм полягає в нарахуванні заробітних виплат та премій особам, які фіктивно працюють у вказаному комунальному підприємстві та начебто виконують покладені на них функціональні обов`язки.

Кількість фіктивно працевлаштованих становить близько 80 осіб, а середня заробітна виплата становить 12 тис. грн., що завдає збитків місцевому бюджету близько до 1 млн. грн. в місяць.

У клопотанні вказано на те, що до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали виконаного доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області за №58/5/2-957 від 09.06.2023 в яких зазначено, що керівник комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради () ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути прямо причетним до вищевказаного кримінального правопорушення, а тому, з метою перевірки причетності останнього до вчиненого кримінального правопорушення, відшукання речових доказів, за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно провести санкціонований обшук.

При цьому як вказано у клопотанні, в ході виконання слідчих (розшукових) дій, оперативними працівниками УСБУ в Закарпатській області встановлено, що окремі громадяни України, які отримували заробітну плату в комунальному підприємстві «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради (), однак в той же час перебували за межами Закарпатської області та території України, а саме: ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 .

Прокурор зазначає, що 19.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду №1-кс/308/2536/23 від 16.06.2023, у службовому кабінеті № 230 відділу регулювання економічної діяльності Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, який розташований на 2 (другому) поверсі Ужгородської міської ради проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено копію звіту керівника комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради за 2022 рік на чотирьох аркушах.

При цьому як вказує прокурор, зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

При обґрунтуванні клопотання прокурор посилається на положення ст. 98, абз. 2 ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170, ч 3. ст. 170 КПК України.

Як вказує прокурор, накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів .

На переконання прокурора, незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

При цьому у клопотанні зазначене, що копія звіту керівника комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради за 2022 рік на чотирьох аркушах, згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, тому має значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ.

Прокурор просить: накласти арешт на майно, яке 19.06.2023 тимчасово вилучене в ході обшуку у службовому кабінеті № 230 відділу регулювання економічної діяльності Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, який розташований на 2 (другому) поверсі Ужгородської міської ради, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, 3, а саме:

копію звіту керівника комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради за 2022 рік на чотирьох аркушах.

Прошу розглянути клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000116 від 16.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, без моєї участі. Суть клопотання підтримую в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату та час розгляду клопотання належним чином. Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задоволити. При цьому у додатку до вказаної заяви прокурором додано лист слідчого слідчого управління М. Дузь, про повідомлення Ужгородської міської ради про дату та час розгляду вказаного клопотання.

Власник, володілець майна, в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. Заяв та клопотань до слідчого судді від власника майна не надходило.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності належним чим повідомлених сторін кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя встановив, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000116 від 16.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

На даний час органом досудового розслідування встановлено, що керівник комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради () ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно із своїми заступниками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , також залучивши бухгалтера вищезазначеного комунального підприємства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала нарахування виплат фіктивним працівникам, та заручившись підтримкою керівника Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , налагодили протиправний механізм з привласнення бюджетних коштів.

Протиправний механізм полягає в нарахуванні заробітних виплат та премій особам, які фіктивно працюють у вказаному комунальному підприємстві та начебто виконують покладені на них функціональні обов`язки.

Кількість фіктивно працевлаштованих становить близько 80 осіб, а середня заробітна виплата становить 12 тис. грн., що завдає збитків місцевому бюджету близько до 1 млн. грн. в місяць.

До слідчого управління ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали виконаного доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області за №58/5/2-957 від 09.06.2023 в яких зазначено, що керівник комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради () ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути прямо причетним до вищевказаного кримінального правопорушення, а тому, з метою перевірки причетності останнього до вчиненого кримінального правопорушення, відшукання речових доказів, за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно провести санкціонований обшук.

В ході виконання слідчих (розшукових) дій, оперативними працівниками УСБУ в Закарпатській області встановлено, що окремі громадяни України, які отримували заробітну плату в комунальному підприємстві «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради (), однак в той же час перебували за межами Закарпатської області та території України, а саме: ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 .

19.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду №1-кс/308/2536/23 від 16.06.2023, у службовому кабінеті № 230 відділу регулювання економічної діяльності Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, який розташований на 2 (другому) поверсі Ужгородської міської ради проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено копію звіту керівника комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради за 2022 рік на чотирьох аркушах.

Так, матеріали клопотання містять протокол обшуку від 19.06.2023 року проведеного у каб. 230 в Ужгородській міській раді м. Ужгород, пл.. Поштова, №3. Згідно якого було виявлено Звіт керівника комунального підприємства «Парк культури на відпочинку» «Під замком» на 3 арк. з супровідним листом на 1 арк.. Згідно вказаного протоколу обшуку було виявлено та вилучено: документи на 4 арк. та поміщено у спец пакет №PSP2348182.

Згідно постанови слідчого від 19.06.2023 року, у вказаному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: копію звіту керівника комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради за 2022 рік на чотирьох аркушах; чорнові записи на шести аркушах; записник синього кольору з чорновими записами; копії документів з чорновими записами на п`ятдесят сім аркушах; планшет марки «Apple iPad» сірого кольору; блокнот з наявним чорновими записами; зошит з надписом «Pink Blossom» з наявними чорновими записами; зошит з надписом «THINK office book» з наявними чорновими записами; сорок чотири фотознімки з наявними чорновими записами; одинадцять чорнових табелів обліку робочого часу;оригінал інструкції про заходи пожежної безпеки для складських приміщень в комунальному підприємстві «Парк культури та відпочинку «Під замком»; п`ятнадцять особових справ працівників комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради, а саме: ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; usb флеш-накопичувач марки «Kingstom», об`ємом 32 GB, з відеозаписом проведення обшуку за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 3; usb флеш-накопичувач марки «Kingstom», об`ємом 32 GB, з відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; usb флеш-накопичувач марки «goodram», об`ємом 32 GB, з відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 - речовими доказами по кримінальному провадженні №0000116 від 16.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

Згідно ст. п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені, згідно протоколу обшуку речі могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

При цьому, вказане в клопотанні майно на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу обшуку, в ході якого було вилучено майно (на яке слідчий просить накласти арешт) було проведено 19.06.2023.

Слідчим подано клопотання про накладення арешту на вилучене вході обшуку майно, 20.06.2023.

Згідно ухвали слідчого судді від слідчим суддею клопотання про накладення арешту на вказане вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 16.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, повернуто прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Клопотання після усунення недоліків прокурором подано 23.06.2023року.

Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчим, слідчому судді доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучене вищевказане майно а саме звіт може мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 16.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 19.06.2023 тимчасово вилучене в ході обшуку у службовому кабінеті № 230 відділу регулювання економічної діяльності Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, який розташований на 2 (другому) поверсі Ужгородської міської ради, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, 3, а саме:

копію звіту керівника комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради за 2022 рік на чотирьох аркушах.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1