Справа № 450/5201/21 Провадження № 1-кп/450/10/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 від 15.08.2020р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Ставчани Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, українка, громадянка України, з вищою освітою, не інвалід, не працююча, не заміжня, не маюча на утриманні дітей, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 15 серпня 2020 року близько 14 год. 17 хв. керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» модель «А 160» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою «Львів-Самбір» у напрямку до м. Львова у правій стороні цієї дороги при наближенні до її перехрестя із другорядною вулицею неподалік приватного підприємства «Оліяр», що в с. Ставчани Львівського району Львівської області порушила вимоги чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. із змінами і доповненнями, а саме: Розділу 1 пунктів 1.3, 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «дорожня обстановка»); Розділу 2 пункту 2.3 (підпунктів «б» та «д»), Розділу 10 пунктів 10.1 та 10.3, що виразилось в тому, що вона, керувала вищевказаним транспортним засобом, рухаючись ним в межах населеного пункту зі швидкістю близько 40км/год, була не уважною та не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, випередивши велосипед марки «Ridley» номер рами НОМЕР_2 під керуванням велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався у попутному напрямку по при правий край автодороги, без причин технічного характеру змінила напрямок руху керованого автомобіля праворуч і перестроюючись не надала дорогу зазначеному велосипеду та як наслідок цих дій допустила зіткнення із вказаним транспортним засобом.

В результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_4 велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді закритого неповного травматичного розриву лівого ключично-акроміального з`єднання, саден на лівій руці, лівій нозі, лівій сідниці, в ділянці лівої лопатки, на лівому плечовому суглобі, синці на лівому плечовому суглобі, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною повністю у вчиненні кримінального правопорушення, який їй інкримінується.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою у вчиненні нею кримінального правопорушення, її винуватість доведена стороною обвинувачення зібраними у справі доказами, зокрема :

допитом обвинуваченої, яка визнала свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення. Вказала, що 15.08.2020р. керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» рухаючись автодорогою «Львів-Самбір» випередила велосипед і мала намір повернути праворуч, відчула поштовх позаду з правої сторони і зупинилась. Пізніше проїзджаючі автомобілі подавали звукові сигнали, тому вирішила перемістити автомобіль, щоб не заважав руху. Вказала, що в даній дорожній ситуації проявила неуважність та не переконалась, що буде безпечно здійснювати манер. До моменту ДТП її стаж водіння складав приблизно шість місяців. Вибачилась перед потерпілим, вказала, що розкаюється у вчиненому;

допитом потерпілого, який вказав, що 15.08.2020 р. виїхав на тренування, повертаючись назад у с. Ставчани та керуючи велосипедом їхав приблизно на відстані 0,5-1м. від обочини на швидкості 32 км/год. рухаючись прямо та не змінюючи траєкторію руху. Несподівано відчув удар в ногу, пізніше в кермо та від удару перелетів через автомобіль. Водій ОСОБА_4 після ДТП переставила автомобіль біля зупинки та вказувала, що потерпілого не бачила. На виклик приїхала швидка та працівники поліції. Звернувся за медичною допомогою та лікарі поставили діагноз, який передбачав оперативне втручання. У м. Луцьк потерпілому було проведено операцію, та наступний день дружина оплатила за фіксатори шовні, які використовувались під час операції. Завдана травма унеможливлює для потерпілого його їзду на велосипеді, оскільки від навантаження відчуває болі. Він не має можливості брати участь у змаганнях з велоспорту в яких до моменту ДТП приймав участь. Змушений і зараз звертатись до лікаря, оскільки турбує травма, проходити лікування. Страхова компанія та ОСОБА_4 жодного відшкодування не надала;

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.08.2020 р. із схемою місця ДТП та фототаблицею на автодорозі Львів-Самбір поблизу ПП «Оліяр» в с.Ставчани, під час якого вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипед марки «Ridley», флеш-карту Kindstone 32GB;

протоколом огляду речей від 21.08.2020 р., а саме вилученої під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.08.2020р. флеш-карти Kindstone 32GB з розкадровкою, з якої вбачається, що запис проводиться через вітрове скло транспортного засобу (матеріалами кримінального провадження встановлено автомобіля «Mercedes-Benz» модель «А 160» реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з якого вбачається як , на 01 хв. 32 сек. видно як автомобіль проїжджає дорожній знак 1.32 ПДР (пішохідний перехід) із дорожнім знаком 3.29 ПДР (обмеження максимальної швидкості 40 км/год) при цьому видно як автодорогою у правій смузі руху, ближче до правого краю дороги рухається велосипед (матеріалами кримінального провадження встановлено - велосипед марки «Ridley»); із 01 хв. 41 сек. автомобіль із якого ведеться відео-нагляд рухається автодорогою «Львів-Самбір» у правій смузі руху, у напрямку до м.Львова та наближаючись до перехрестя цієї автодороги із другорядною вулицею, що поблизу ПП «Оліяр» в населеному пункті Ставчани змінює траєкторію свого руху праворуч, в напрямку до другорядної вулиці праворуч на перехресті, а далі ліворуч та і не здійснюючи маневру повороту та зупиняється;

висновком експерта № 15/2/1108 від 18.09.2020 р. згідно якого зроблено висновки, що на момент огляду робоча гальмівна система, система рульового управління, автомобіля марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією;

висновком експерта № 15/2/1107 від 18.09.2020р. згідно якого зроблено висновки, що на момент огляду система ручного гальма переднього колеса, система ручного гальма заднього колеса, система рульового управління велосипеда марки «Ridley» знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції;

висновком експерта (комісійної судово-медичної експертизи) № 105 від 10.09.2021 р. згідно якого комісія вважає, що у ОСОБА_6 мала місце травма у виді закритого неповного травматичного розриву лівого ключично-акроміального з`єднання, саден на лівій руці, лівій нозі, лівій сідниці, в ділянці лівої лопатки, на лівому плечовому суглобі, синці на лівому плечовому суглобі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути в результаті наїзду транспортним засобом (контактної дії травмуючих частин автомобіля) з подальшим падінням на дорожнє покриття та ковзання по ньому під час ДТП 15.08.2020 р. Закритий неповний травматичний розрив лівого ключично-акроміального з`єднання відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжуості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Садна та синець відносяться до легкого тілесного ушкодження;

протоколом проведення слідчого експерименту від 06.05.2021р. із схемою за участі свідка ОСОБА_6 під час якого свідок вказав місце зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 при цьому первинно з автомобілем контактувала ліва нога, а далі одразу ліва рука, лівий край велосипеда і керма. Вказав, що даний автомобіль рухався позаду, а свідок до моменту ДТП керуючи велосипедом не змінював траекторію руху.

висновком експерта № СЕ-19/114-21/19343-ІТ від 17.11.2021 р. згідно якого в даній дорожній ситуації при наданих слідством на дослідження вихідних даних, водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «А160» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинна була керуватись вимогами п.п.10.1. та 10.3 чинних Правил дорожнього руху. В даній дорожній ситуації при наданих слідством на дослідження вихідних даних, велосипедист ОСОБА_6 керуючи велосипедом марки «Ridley» номер рами НОМЕР_2 повинен був керуватись вимогами п.п.12.3. чинних Правил дорожнього руху. Порівнюючи фактичні дії автомобіля марки «Mercedes-Benz» «А160» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 в дорожній обстановці, яка склалася безпосередньо перед ДТП з тим як вона повинна була діяти згідно чинних Правил дорожнього руху в ситуації, що склалась в діях вказаного водія вбачається суперечність технічним вимогам п.п.10.1. та 10.3 чинних Правил дорожнього руху, при цьому вказана суперечність з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП. Порівнюючи фактичні дії водія велосипедиста ОСОБА_6 керуючого велосипедом марки «Ridley» номер рами НОМЕР_2 в дорожній обстановці, яка склалася безпосередньо перед ДТП, з тим як він повинен був діяти згідно чинних ПДР, в них з технічної точки зору не вбачається суперечності вимогам п.12.3 чинних ПДР. З технічної точки зору в обстановці дорожньо-транспортної пригоди, при фактичній швидкості велосипедом марки «Ridley» номер рами НОМЕР_2 перед дорожньо-транспортною пригодою 32 км/год., велосипедист ОСОБА_6 був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого велосипеда, з заданого моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору при заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної пригоди стала суперечність дій водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 технічним вимогам п.п.10.1 та 10.3 чинних ПДР, яка виразилась в тому, що водій змінила напрямок руху праворуч в сторону напрямку руху велосипеду марки «Ridley» номер рами НОМЕР_2 в такий момент, з якого велосипедист ОСОБА_6 вже був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування;

постановами про визнання речових доказів від 17.08.2020 р., від 29.09.2020 р., від 30.09.2020 р., від 30.12.2020 р.

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушння передбаченого ч.1 ст. 286 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України є правильною так як вона вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котра раніше не судима, яка вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, за місцем реєстрації та навчання характеризується позитивно, вибачилась перед потерпілим, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

За встановлених обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає можливим звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки її виправлення є можливим без відбування покарання та покласти на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Сторони клопотань про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченій запобіжний захід немає.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 4985, 20 грн. та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченої ОСОБА_4 .

Потерпілим ОСОБА_6 в порядку ст.128 КПК України до суду пред`явлено цивільний позов із врахуванням уточненого цивільного позову від 01.04.2022р., заяви про збільшення розміру позовних вимог від 06.09.2022р. до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_4 про стягнення з страхової компанії матеріальної шкоди у розмірі 20463,74грн. та стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 300 000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення позивачу спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування, обстеження та придбання медичних препаратів з метою відновлення здоров`я потерпілого. Проходив стаціонарне лікування у період з 17.09.2020р. по 22.09.2020 р. під час якого у медичному закладі йому було проведено операцію. Понесені матеріальні витрати у розмірі 20463,74грн. підтверджується долученими копіями квитанцій, медичними документами та повинні бути оплачені страховою компанією, оскільки в такій ОСОБА_4 застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Цивільному позивачеві завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: спогади про психотравмуючі події, тривога, фіксування уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, порушення сну, почуття образи, приниження гідності. Моральних страждань зазнав позивач від того, що через заподіяні йому тілесні ушкодження в результаті ДТП позбавлений можливості займатися велоспортом та отримувати доходи від велогонок, так як заподіяні йому тілесні ушкодження, він фактично пів року не володів лівою рукою. Окрім того вказує, що вчиненим кримінальним правопорушенням завдано значної шкоди його здоров`ю, що має наслідком тривалі і незворотні зміни (пожиттєва наявність в організмі металевих елементів та регулярне прийняття ударно-хвильової терапії), які будуть супроводжувати його впродовж всього життя.

У судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_4 проти цивільного позову заперечила, вказала, що визнає цивільний позов у розмірі 1467,40грн.

Захисником ОСОБА_5 подано відзив у якому проти вимог цивільного позову заперечено. Свої заперечення обгрунтовано тим, що цивільним позивачем необгрунтовано розмір моральної шкоди, зокрема, не надано жодного медичного документу, який би доводив факт, яким чином металеві елементи заважають потерпілому у повсякденному житті. Жодного підтверджуючого медичного документу про те, що потеріпілий починаючи з 06.09.2022 року приймає ударно-хвильову терапію не надано. Вказує, що сума відшкодування моральної шкоди не може перевищувати реальної обгрунтовано-підтвердженої суми витрат по відшкодуванню матеріальної шкоди у розмірі 1467 ,40 грн., про яку зазначає ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» у своєму відзиві. Така сума відшкодування моральної шкоди визнається стороною.

Представник цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, подав письмовий відзив на позовну заяву у якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Вказує, що 25.02.2020р. між страховою компанією та ОСОБА_8 укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказав, що цивільним позивачем у відповідності до ст..24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підтверджені витрати на суму 1467,40грн., які будуть оплачені страховою компанією до ухвалення вироку та докази оплати будуть додані до матеріалів справи. Витрати на придбання непризначених медичним закладом медичних препаратів, на придбання захисного скла для мобільного телефону, благодійні внески не підлягають відшкодуванню з боку страховика. Окрім того, згідно квитанції від 19.09.2020р. витрати на суму 12240,00грн. на придбання набору металевих фіксаторів для пластики зв`язок поніс не цивільний позивач, а інша особа - ОСОБА_9 , отже на цю суму ОСОБА_6 є неналежним позивачем. На підставі викладеного просить в частині позову до страхової компанії на суму 1467,40грн. провадження у справі закрити, а в іншій частині позовних вимог до страховика відмовити.

Вирішуючи заявлений цивільний позов в частині вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що підтверджується висновком екперта № 105 від 10.09.2021р. Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 та до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес».

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/110616374 цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам під час ДТП, яка сталась за участі транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія Брокбізнес». Страхова сума відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю/здоров`ю становить 260 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн.

Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019року (справа №465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

Відповідно до п. 24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З консультативного заключенні лікаря травматолога-ортопеда від 12.09.2020р. вбачається, що лікарем поставлено діагноз ОСОБА_6 : закритий травматичний розрив ключично-акроміального зчленування зліва. З виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 9763 Волинської обласної клінічної лікарні вбачається, що ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування у лікарні у період з 17.09.2020р. по 21.09.2020р. Анамнез захворювання: зі слів хворого травма 15.08.20р. під час ДТП, збив автомобіль під час руху велосипедом. Проведено лікування: операція - Minar лівого ключично-акроміального з`єднання. Надано лікувальні рекомендації: на прийом лікаря 24.09.2020р., продовження пере`язки п/о ран; м`яке дезо; ЛФК, контрольний огляд ортопедом через 1 місяць.

Цивільним позивачем документально підтверджені витрати на лікування у розмірі 16428, 31 грн., зокрема, фіскальним чеком на суму 500,00грн. від 14.09.2020р. та тестом від 14.09.2020 р. з медичної картки стаціонарного хворого № 9763/881; фіскальним чеком від 12.09.2020 р. на суму 720,00 грн., квитанцією від 19.09.2020 р. про оплату фіксаторів шовних матеріалів для пластики зв`язок креміально-ключичного суглобу на суму 12 240, 00 грн.; фіскальними чеками на суму 2 591, 90 грн. від 17.09.2020 р., на суму 289, 70 грн. від 17.09.2020 р., на суму 211, 00 грн. від 18.09.2020 р., на суму 45, 00 грн. від 17.09.2020р., на суму 120, 40 грн. від 23.09.2020 р, на суму 400, 00 грн. від 05.02.2021р. та медичними документами.

Щодо витрат на автобусні перевезення то такі стосуються періоду, коли потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні, відтак не пов`язані з доставкою потерпілого до закладу охорони здоров`я. Витрати на добровільні пожертвування, захисне скло телефона, господарські товари згідно п. 24.1 ст.24 Закону не включені у перелік витрат, які підлягають відшкодуванню з боку страхової компанії. Витрати на придбання інших лікарських препаратів, не підтверджено медичною документацією, а відтак у стягненні таких слід відмовити.

Доказів оплати відшкодування потерпілому завданої шкоди зі сторони ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» суду не представлено.

На підставі викладеного суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» підлягає частковому задоволенню, на суму 16428,31грн., оскільки саме вказана сума документально підтверджується копіями наданих потерпілим документів щодо витрат на лікування потерпілого.

За п. 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. зі змінами та доповненнями, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд приходить до висновку, що потерпілому ОСОБА_6 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень, порушенням звичного способу життя через стаціонарне лікування з оперативним втручанням, тому враховуючи характер немайнових втрат, глибини фізичних та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках та вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації в грошовому еквіваленті, що підлягає стягненню відповідає сумі в 60 000 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 26.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відтак ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» зобов`язана відшкодувати потерпілому моральну шкоду у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 821, 42 грн. Позовної вимоги до страхової компанії щодо стягнення моральної шкоди позивачем не заявлено.

Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь потерпілого завданої моральної шкоди у розмірі 59 178, 58 грн.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.08.2020р. на флеш-карту слід скасувати.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

автомобіль марки «Mercedes-Benz» «А160» реєстраційний номер НОМЕР_1 - вважати повернутим володільцю ОСОБА_4 ;

велосипед марки «Ridley» номер рами НОМЕР_2 - вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_6 ;

флеш-карту «Kingstone 32 GB micro SD» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

рентген знімок № 1221 від 15.08.2020р., два рентген знімки №3199 від 17.08.2020р; опис рентген знімків від 15.08.2020р. № 1221 та від 17.08.2020р. №3199, консультативне заключення лікаря травматолога ортопеда від 12.09.2020р. № 662; виписку із медчної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 9763 із КП «Волинська обласна клінічна лікарня»; медичну карту амбулаторного хворого №80/06 на ім`я ОСОБА_6 із рентген-знімком від 23.09.2020р. №6928 - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 9763/881 із КП «Волинська обласна клінічна лікарня» - повернути в КП «Волинська обласна клінічна лікарня».

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.08.2020р. на флеш-карту.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 4 985, 20 грн. (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 20 копійок) витрат на залучення експерта.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування шкоди - задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» () на користь потерпілого ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди у розмірі 16 428, 31 грн. (шістнадцять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 31 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 завданої моральної шкоди у розмірі 59178,58грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сто сімдесят вісім гривень 58 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1