Єдиний унікальний номер №943/826/23
Провадження №1-кп/943/114/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буського районного суду в місті Буську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 22 березня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрованого АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , гр.України, українець, раніше не судимий, одружений, не працює,

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану на всій території України, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, виссеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022), а також проведенням на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, на території України загальної мобілізації, та розуміючи про обов`язок передбачений ст. 65 Конституції України, будучи

військовозобов?язаним відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», а також придатним за станом здоров?я для проходження військової служби згідно довідки за результатами медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.10.2022 № Б13655, 15 березня 2023 року у встановленому законом порядку був належним чином повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини для проходження військової служби, однак діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно 16 березня 2023 року не прибув до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В подальшому, ОСОБА_5 діючи всупереч вимогам ст. 65 Конегитуції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, не маючи права відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову за мобілізацією, 30.03.2023 повторно прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , відмовився від отримання повістки для відправлення на військову службу за призовом по загальній мобілізації.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю та суду показав, що 16 березня 2023 року будучи військовозобов`язаним, умисно не прибув до призовного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_3 .

Крім цього, 30.03.2023 року, повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпідставно відмовився від отримання повістки для відправлення на військову службу за призовом по загальній мобілізації.

Покизи обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з?ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз 'яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз?яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й нєупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення /злочину/, особу винуватого, який позитивно хаоактеризується за місцем проживання, на обліку у неврологічному диспансері не перебуває, раніше не судимий, обставини справи, які пом`ягшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю у вчиненому кримінальному правопорушенні, а тому вважає, що обравши покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 381-382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.

Термін іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку 19 липня 2023 року.

Речові докази по справі: розписка в команду № 4667 на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк., картки обстеження та медичного огляду ПР172/27 на ім?я ОСОБА_5 на 1 арк., довідки військово-лікарської комісії № ПP172/27 на ім?я ОСОБА_5 на 1 арк., облікові картки до військового квитка серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_5 на 1 арк., поіменний список резервістів № Б/1810 в команду НОМЕР_1 на 1 арк., рапорт головного сержанта ОСОБА_7 від 16.03.2023 року на 1 арк. Акт фіксації відмови від отримання повістки для відправки на військову службу за призовом по загальній мобілізації. Розписка тa повістка на відправку,які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу, повернути ІНФОРМАЦІЯ_2

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів, через Буський районний суд.

Суддя ОСОБА_1