Справа №295/9728/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000441 від 18.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «ULEFONE», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар»№ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово позбавити власника, користувачів та третіх осіб можливості відчужувати розпоряджатися та використовувати, вищевказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ ВП №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, за процесуального керівництва прокурорів Житомирської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 18.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що середині червня 2023 року вітчим ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 вступив в статеві зносини проти волі неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд предметів під час якого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав мобільний телефон марки «ULEFONE», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ,», з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар»№ НОМЕР_3 .

В подальшому, 19.07.2023 мобільний телефон марки «ULEFONE», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар»№ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Частиною 5 передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна є тимчасовим заходом, тобто він не є безстроковим, та обмежений строком досудового розслідування, який чітко регламентований статтею 219 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що після проведення певних процесуальних та слідчих дій, в тому числі, експертних досліджень, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, що не позбавляє власника майна в подальшому ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

З огляду на завдання арешту майна, враховуючи, що мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, зокрема, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «ULEFONE», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар»№ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власників та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та використовуват, вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1