27.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/3895/21
1-кп/205/131/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0001116 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.03.2018 року.

Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту набрання сили рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, починаючи з 28.03.2018 року по 01.05.2019 року ОСОБА_3 виплати здійснював не регулярно, а саме виплати були здійснені лише в жовтні місяці 2018 року в сумі 1500 грн., та в травні місяці 2019 року в сумі 1500 грн.

Після цього, тобто з 01.06.2019 року ОСОБА_3 почав злісно ухилятися від сплати встановлених рішенням суду коштів - аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності не реагував, продовжуючи ухилятись від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 аліменти тривалий період не виплачував, подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період злісного ухилення з 01.06.2019 року до 01.05.2020 року в сумі 16 500 грн. 00 коп., а саме:

2019 рік: червень - 1500 грн. 00 коп.; липень - 1500 грн. 00 коп.; серпень - 1500 грн. 00 коп.; вересень - 1500 грн. 00 коп.; жовтень - 1500 грн.00 коп.; листопад - 1500 грн. 00 коп.; грудень - 1500 грн. 00 коп.

2020 рік: січень - 1500 грн. 00 коп.; лютий - 1500 грн. 00 коп.; березень - 1500 грн. 00 коп.; квітень - 1500 грн. 00 коп.

Загальна сума заборгованості за весь період ухилення від сплати аліментів згідно довідки - розрахунок Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ становить 34 600 гривні 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що з потерпілою ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2010 року, за час шлюбу в них народилася донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб було розірвано в 2013 році. ОСОБА_3 зазначив, що був обізнаний щодо рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його викликали до державного виконавця та роз`яснювали обов`язок та порядок сплати аліментів, проте він не здійснював виплат, оскільки вважав, що його колишня дружина ОСОБА_5 належним чином забезпечує їх спільну дитину та в тому, щоб він сплачував аліменти не має потреби. Також ОСОБА_3 зазначив, що однією з причин несплати ним аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 послужило те, що він тривалий час не працював і не мав самостійного доходу, оскільки через те, що його утримували його батьки, він мав можливість не працювати. Зазначив, що у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України він має намір у подальшому погасити заборгованість по аліментам та сплачувати їх належним чином, проте не зміг пояснити з яких причин він не сплачує аліменти на утримання дитини на теперішній час.

Окрім зізнання ОСОБА_3 , його вина у вчиненні зазначеного кримінального проступку підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що вона 23 січня 2010 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , за час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 2013 році року шлюб з ОСОБА_3 було розірвано. ОСОБА_5 пояснила, що починаючи з 28.03.2018 року по 01.05.2019 року ОСОБА_3 виплати здійснював не регулярно, а саме виплати були здійснені лише в жовтні 2018 року в сумі 1500 грн., та в травні 2019 року в сумі 1500 грн. Після цього, ОСОБА_3 перестав сплачувати аліменти. Крім того, ОСОБА_3 жодним чином не підтримує стосунків із своєю донькою, не спілкується з нею та не приймає участі у її житті, не допомагає іншим чином.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.05.2020 року, відповідно до якого 04.05.2020 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , яка просить прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та відкрито кримінальне провадження за №0001116;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.05.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання спільної доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.07.2010 року, відповідно до якого батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_5 ;

- виконавчим листом Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.05.2018 року, відповідно до якого визначено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 28.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття;

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2018 року, відповідно до якого відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №201/3225/18 від 17.07.2018 року;

- викликом державного/приватного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_3 від 21.09.2018 року з вимогою сплати заборгованості по аліментам або надати підтверджуючі документи про сплату боргу;

- розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3 , згідно якої заборгованість ОСОБА_3 по аліментам станом на 05.05.2020 року становить 34842 грн. 00 коп.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Суд не визнає повне визнання ОСОБА_3 своєї вини обставиною, що пом`якшує його покарання та вважає, що визнання вини та обставин кримінального правопорушення здійснено обвинуваченим ОСОБА_3 під тиском сукупності безспірних належних та допустимих доказів, поданих стороною обвинувачення на підтвердження його вини. Також суд не вбачає у обвинуваченого проявів каяття, оскільки під час допиту в судовому засіданні обвинувачений обґрунтував своє ухилення від сплати аліментів на утримання дитини виключно своїм переконанням у відсутності необхідності утримувати дитину оскільки, на його думку, мати дитини потерпіла ОСОБА_5 самостійно заробляє грошові кошти у достатній кількості для належного утримання дитини. Таким чином, ОСОБА_3 зайняв позицію свідомого ігнорування свого обов`язку з утримання неповнолітньої дитини, не проявляв жодного занепокоєння щодо долі своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , обставин та якості її життя, не маючи при цьому жодних поважних причин.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 66 та 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, данні про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно непрацевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно, обставини, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також всі обставини вчиненого кримінального правопорушення та особисте ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого ним діяння та його наслідків, відсутність у обвинуваченого розкаяння, усвідомлення протиправності та суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального проступку.

Таким чином суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, проте у умовах здійснення за ним нагляду та обов`язковим залученням до праці у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк, який передбачений санкцією статті обвинувачення. Підстав для застосування іншого, більш м`якого виду покарання, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 75 КК України та звільнення його від призначеного покарання з випробуванням, оскільки з урахуванням особистого ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, відсутності каяття та проявів усвідомлення суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, суд приходить до переконання, що звільнення ОСОБА_3 від покарання з випробуванням не призведе до позитивних змін у його свідомості та поведінки і не сприятиме досягненню визначеного у ст. 50 КК України мети покарання у вигляді виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1