ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09 липня 2023 року включно. Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу залишено без задоволення.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривало позбавлення волі, що може спонукати останнього до переховування з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також зазначено, що встановлені ризики та рівень суспільної небезпеки особи обвинуваченого не зменшились. Враховуючи тяжкість та характер скоєного злочину, беручи до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, запобігти заявленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Судом зазначено, що доводи захисту щодо наявності постійного місця проживання, відсутності намірів ухилятись від суду та впливати на свідків, не слугують підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки встановлені ризики не зменшились, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням процесуальних обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що, продовження запобіжного заходу обумовлене виключно тяжкістю скоєного злочину, у зв`язку із чим подальше продовження тримання обвинуваченого під вартою є необґрунтованим.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 на протязі п`яти років утримується під вартою, а заявлені ризики є надуманими, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів незаконного впливу на свідків, перешкоджання досудовому розслідуванню, а також здійснення спроб переховування.

Вважає, що судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, утриманців, за станом здоров`я потребує відповідного медичного лікування, яке не надається останньому в умовах установи виконання покарань.

Вказує, що стороною обвинувачення обвинувальний акт було скеровано з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції було визначено підсудність вказаного кримінального провадження за Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, у зв`язку з чим розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу здійснено неналежним судом.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні з викладених у ній підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001626, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11 травня 2023 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, в якому зазначено, що встановлені ризики та суспільна небезпека особи обвинуваченого не відпали і продовжують існувати.

Перевіривши з урахуванням доводів апеляційної скарги представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою для продовження запобіжного заходу мірою підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність останнього до інкримінованих правопорушень.

Необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час вирішення кримінального обвинувачення по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для продовження запобіжного заходу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як безпідставні.

В даному випадку, на думку колегії суддів, обвинувачення не є вочевидь безпідставним, а причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

Також є правильними висновки суду щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтоване обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування обвинуваченого від суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій. Про вагомість цього ризику свідчить і те, що на даний час, згідно із поясненнями сторони захисту, справи перебувають на стадії судових дебатів, а отже найближчим часом обвинувачення буде вирішене по суті.

Крім того колегією суддів враховується, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, тобто відсутні стримуючі соціальні фактори, які могли б запобігти реалізації встановлених ризиків.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даній стадії розгляду справи.

Доводи захисника щодо довготривалого утримання під вартою, хоча і заслуговують на увагу, втім самі по собі не є достатньою підставою для зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу.

Колегія приймає до уваги, що справа перебуває на завершальній стадії судового розгляду. Водночас, враховуючи те, що на цей час судом першої інстанції ще не прийнято остаточного рішення й судовий розгляд ще триває, а також зважаючи на положення ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу суду першої інстанції на необхідності дотримання розумних строків розгляду цього кримінального провадження та якнайшвидшого вирішення обвинувачення по суті, а також звертає увагу суду на тривалість строку попереднього ув`язнення обвинуваченого.

Апеляційні доводи щодо розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу неналежним судом, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до наданих матеріалів, місцем вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення є: АДРЕСА_1 , на яке поширюється юрисдикція Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року подання Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено та матеріали кримінального провадження №0001626 направлено до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Суд апеляційної інстанції своє рішення мотивував неможливістю утворення складу суду для розгляду даного кримінального провадження у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська через відсутність потрібної кількості суддів.

03 жовтня 2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001626, повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Прокурором після усунення вказаних недоліків у відповідності до вимог ст. 32 КПК України обвинувальний акт у кримінальному провадженні направлено до належного суду за місцем вчинення кримінального правопорушення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, де на час проведення автоматизованого розподілу справи була достатня кількість суддів для визначення складу суду та розподілу справи. Враховуючи, що ухвалою суду апеляційної інстанції від 20 серпня 2018 року порушень правил підсудності не встановлено, а вирішено питання про направлення матеріалів відповідно до вимог ст. 34 КПК України - у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів, колегія суддів порушення правил підсудності не вбачає.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою суду, вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та на даному етапі кримінального провадження не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

З огляду на викладене підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4