Справа № 195/1297/23
У Х В А Л А

іменем України

22.08.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області області - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 ,про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000217 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, відомості про який 16.08.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженого з повноважним прокурором, у якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 ; сім картку мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені в ході огляду від 21.08.2023 року, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, знищення, використання, а також збереження речових доказів та проведення детального огляду.

Крім того, слідчий просить, розглянути вказане клопотання без виклику сторін кримінального провадження.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 16.08.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2023 року до відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській надійшла письмова заява від АТ «Універсальний Банк», про те що службою безпеки банківської установи АТ «Універсальний Банк» встановлено, що з початку березня 2023 року аналізуючи операції клієнтів було виявлено аномальний характер операцій за клієнтом Банку, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проводячи моніторинг мережі інтернет були виявлені пости в мережі «Фейсбук» з проханням про допомогу хворим. Аналізуючи пости в мережі та характер операцій клієнтом вбачається, що клієнт ОСОБА_3 копіював оригінальні пости та змінював номер картки на свою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з лютого по серпень 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи мобільний телефон марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , до якого завантажено мобільний додаток соціальної мережі «Фейсбук», використовуючи один і той самий профіль ім`я якого періодично змінював з метою конспірації, здійснював розповсюдження фіктивних оголошень про збір коштів для хворих людей та ранених військових ЗСУ під текстом яких зазначав свої банківські рахунки № НОМЕР_4 відкритий в АТ «Універсальний Банк», № НОМЕР_5 відкритий в АТ «ПУМП», № НОМЕР_6 відкритий в АТ КБ «Приват Банк», № НОМЕР_7 відкритий в АТ «Акцент Банк», після отримання грошових переказів розпоряджався грошовими коштами на власний розсуд.

В ході досудового розслідування, ОСОБА_3 пояснив, що починаючи з лютого 2023 року він використовуючи мобільний телефон марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , до якого завантажено мобільний додаток соціальної мережі «Фейсбук» використовуючи один і той самий профіль ім`я якого періодично змінював з метою конспірації, створив три фіктивні оголошення про збір коштів фінансової допомоги на лікування для хворої жінки та двох ранених військових ЗСУ, з якими особисто не знайомий. В подальшому ОСОБА_3 поступово здійснював розповсюдження фіктивних оголошень в різних групах спільноти соціальної мережі «Фейсбук», при цьому під текстом оголошення зазначав свої банківські рахунки № НОМЕР_4 відкритий в АТ «Універсальний Банк», № НОМЕР_5 відкритий в АТ «ПУМП», № НОМЕР_6 відкритий в АТ КБ «Приват Банк», № НОМЕР_7 відкритий в АТ «Акцент Банк». Всі зарахування які були здійснені на вищезазначені карткові рахунки після здійснення публікації фіктивних оголошень в соціальній мережі «Фейсбук», в подальшому ОСОБА_3 перераховував на свої карткові рахунки відкриті в АТ КБ «Приват Банк», з яких в подальшому знімав готівку, поповнював рахунок мобільного телефону, здійснював інші різні фінансові операції.

Крім того, в ході досудового розслідування, ОСОБА_3 21.08.2023 року добровільно надав для огляду свій мобільний телефон марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 . В ході огляду встановлено, що до мобільного телефону завантажено мобільні додатки «ПУМБ online», «O.Bank 2.0», «Приват-24», «Фейсбук». В наступному здійснено огляд мобільного додатку соціальної мережі «Фейсбук». Так, при відкриті зазначеного мобільного додатку на екрані мобільного телефону з`являється сторінка з профілем під ім`ям « ОСОБА_4 », на фото профілю зображений чоловік у військовому одязі, під фото зображено Прапор України. При натисканні кнопки «Меню» відкривається контактна інформація про цей профіль, де зазначено номер мобільний користувача як НОМЕР_8 (який співпадає з номером сім карти яка встановлена в оглядуваний телефон). В галереї фотографій мобільного додатку «Фейсбук», крім фотографій невідомого військового виявлено збережені фотознімки молодого чоловіка, зі слів учасника ОСОБА_3 на цих фотознімках зображений саме він, ці фотознімки він використовував для фото профілю до перейменування профілю з ОСОБА_3 на « ОСОБА_4 ». Далі при огляді додатку «Фейсбук» в стрічці новин та на «Marketplace» виявлено оголошення про допомогу на лікування двох ранених невідомих військових одягнених в форму ЗСУ та однієї невідомої жінки, тобто три різних оголошення про прохання надати фінансову допомогу які розповсюдженні від контакту « ОСОБА_4 », при цьому в цих оголошеннях зазначені номери банківських карток № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 (присутній під час огляду ОСОБА_3 пояснив що всі чотири номери карток відкриті ним на його ім`я в різних банківських установах та використовувались ним для вчинення шахрайських дій). Крім того, здійснено огляд мобільних додатків «ПУМБ online», «O.Bank 2.0», «Приват-24», за результатами якого встановлено, що банківські рахунки № НОМЕР_5 № НОМЕР_7 , № НОМЕР_9 , під`єднані до вищевказаних мобільних додатків співпадають з номерами банківських рахунків, що були виявлені при огляді оголошення в додатку «Фейсбук» про надання фінансової допомоги на лікування для хворої жінки та двох ранених військових ЗСУ, розповсюджені ОСОБА_3 .

За результатами проведеного огляду 21.08.2023 року слідчим тимчасово вилучено:

- мобільний телефон марки SAMSUNG моделі Galaxy М13 IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 ; сім картку мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , які запаковано до спеціального пакету Національної поліції України SUD2038272.

В ході подальшого досудового розслідування слідчим винесено постанову про залучення в якості речового доказу по кримінальному провадженню мобільного телефону марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який використовувався ОСОБА_3 , як знаряддя вчинення злочину.

Встановлені обставини під час досудового розслідування кримінального провадження вказують на те, що існують достатні підстави вважати, що незастосування заборони користування, відчуження та розпоряджання мобільним телефоном марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , призведе до його подальшого приховування, зникнення або продовження використання особами у подальшій злочинній діяльності, а також незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до не всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення або продовження використання його у протиправний спосіб, а також надасть можливість безперешкодно провести детальний огляд арештованого майна мобільного телефону марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , та в подальшому за необхідності призначити та провести необхідні судові експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Правова підстава арешту майна - мобільного телефону марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , сім картки мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 (ч. 2 ст. 170 КПК України): збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання слідчого, перевіривши матеріали досудового розслідування, доходжу висновку про задоволення даного клопотання, посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі Закону),- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. У зв`язку із імовірністю навмисного приховування, знищення або продовження використання вказаного майна у протиправний спосіб, зазначене клопотання необхідно розглянути без участі власника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших осіб.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Рішення про тимчасове вилучення речей та предметів обґрунтовується тим, що відповідно до ст.167 КПК України є достатньо підстав вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину та є знаряддям вчинення злочину. Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду, обшуку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як слідує з ч. 6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту ст.171 КПК України слідує, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Разом з тим, при розгляді клопотання, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, і таке обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно з метою запобігання подальшого відчуження майна, що може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а не накладення арешту на вказане майно створює реальну загрозу заподіяння об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, проведення експертиз.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

У загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

З матеріалів даного клопотання вбачається, що вищевказані речі/мобільний телефон має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки є підстави стверджувати, що вони зберегли на собі сліди злочину, з метою забезпечення збереження речових доказів, вилучені під час проведення огляду, мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та існує можливість їх використання як доказу у кримінальному провадженні, тому на мобільний телефон слід накласти арешт.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для інших осіб, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна визнаного речовим доказом, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.103,110,167,170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 ,про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000217, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, відомості про який 16.08.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки SAMSUNG моделі Galaxy М13, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 ; сім картку мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені в ході огляду від 21.08.2023 року, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, знищення, використання, а також збереження речових доказів та проведення детального огляду.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1

22.08.2023