Справа № 132/1619/20
Ухвала

Іменем України

24 квітня 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 03 березня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта базова середня, неодруженого, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 16.09.2015 Калинівським районним судом Вінницької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України, до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого 14.12.2017 умовно-достроково з невідбутим строком в 1 рік 3 місяці 1 день,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 03 березня 2020 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , в якому зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, підстави, за яких було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не змінилися, в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, що дають достатні підстави вважати наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже про його підвищену суспільну небезпечність. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, тому продовження раніше визначеного запобіжного заходу буде співрозмірним суспільній небезпечності вчиненого діяння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане нею клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого прокурором клопотання, вважає необхідним його задовольнити виходячи з наступного.

Так, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 25.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів. Одночасно йому було визначено розмір застави у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 104000 грн 00 коп.

09.01.2023 року ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

02.03.2023 року ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, не має соціально струмуючих факторів, а саме міцних соціальних зв`язків (зокрема, власної сім`ї, дітей), раніше допускав неявки в судові засідання, що розцінюється як спроба у затягуванні розгляду кримінального провадження, тому наявний ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення і свідчить про антисоціальний спосіб його життя та про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Крім того, суду не були надані докази, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання в ході досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, тому суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 24 квітня 2023 року до 22 червня 2023 року.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням досліджених обставин суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначений розмір застави в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 104000 (сто чотири тисячі) гривень.

Застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи можливість змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашнього арешту у нічний час доби слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 369, 370, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто з 24 квітня 2023 року до 22 червня 2023 року.

Залишити без змін раніше визначений обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 104000 грн 00 коп.), яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому положення п.п.8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22 червня 2023 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту у нічний час доби - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 28.04.2023 року.

СУДДЯ ОСОБА_1