Справа № 740/4529/22
Провадження № 1-кп/740/122/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_4 ,

- потерпіла - ОСОБА_5 ,

- представник потерпілого - ОСОБА_6 ,

- обвинувачений ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000614 від 25.06.2022

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Конотопі Сумської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, зокрема: 11.08.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі; 08.12.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнився 23.02.2022 по відбуттю строку покарання; 26.12.2022 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-и років 6-и місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

установив:

25.06.2022 близько 12-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території центрального ринку в м. Ніжині по вул. Московській, 1, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, який продовженого, зокрема, з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року на 90 діб Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливого мотиву, впевнившись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав жіночу шкіряну сумку коричневого кольору із грошовими коштами у сумі 9600 грн, що належать ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_7 зник з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9600 грн.

Такими діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показав, що у червні 2022 року він приїхав у м. Ніжин погостювати. Приблизно в кінці місяця, точного дня не пам`ятає, він був на центральному ринку, проходив повз торгові місця і побачивши сумку без нагляду, він вирішив її взяти, бо поруч нікого не було, потерпілої він не бачив. У сумці були гроші, близько 10 тис. грн, не пам`ятає на що їх витратив. Шкодував у вчиненому, засуджував свої дії, обіцяв повернути потерпілій викрадені гроші. Цивільний позов визнав повністю. Просив залишити міру покарання за останнім вироком суду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла показала, що того дня в червні 2022 року вона торгувала черешнею на центральному ринку м. Ніжина. Обвинуваченого вона бачила, пам`ятає, як він підходив до неї, питав про черешню. Як так потім сталося, що він викрав її сумку, в якій були гроші 9600 грн, їй незрозуміло, було все швидко. Шкода їй не відшкодована. Він лише обіцяв віддати гроші, але не віддав. Просила задовольнити цивільний позов.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має повну загальну середню освіту, не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

При цьому суд ураховує принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою визначено мету покарання.

Разом з цим суд ураховує, що останнім вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2022, який залишено без змін ухвалою Сумського апеляційного суду від 10 липня 2023 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-и років 6-и місяців позбавлення волі.

За таких обставин суд вважає, що остаточне покарання підлягає призначенню на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та попереднім вироком суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід обчислювати з 07.11.2022 з урахуванням змісту вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2022.

У вказаному кримінальному провадженні подано цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому потерпіла просила стягнути з обвинуваченого на свою користь завдану майнову шкоду в розмірі 9600 грн.

Статтею 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 127, ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З урахуванням вищевказаного, оскільки обвинувачений визнав позов у повному обсязі, то суд дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої завданої майнової шкоди в розмірі 9600 грн.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не понесено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 128, 129, 174, 349, 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань до покарання, призначеного ОСОБА_7 за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2022 року, і остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 07 листопада 2022 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 9600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень на відшкодування майнової шкоди.

Речові докази: сумку та гаманець, які запаковані до спецпакета № EXP0408780 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Ніжинського РВП, - повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1