Справа №463/3579/22
Провадження №1-кс/463/1465/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

03 березня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 14.04.2022 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000455 від 14.04.2022, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч 3 ст. 254, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

Клопотання мотивує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 14.04.2022, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч 3 ст. 254, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, щона території України здійснює протиправну діяльність група компаній?, під керівництвом громадянина Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_4 , до складу якої входять ТОВ «Юнігран» , ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» , ТОВ «Юнігран-Сервіс» , АТ «Малинський каменедробильний завод» , АТ «Коростенський кар`єр» та інші.

Проведеними заходами встановлено, що реалізований ОСОБА_4 протиправний механізм включає багатогалузеву організацію структури власності, із включенням до неї низки юридичних компаній:

-Українських компаній ТОВ «Юнігран» , ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» , ТОВ «Юнігран-Сервіс» , АТ «Малинський каменедробильний завод» , АТ «Коростенський кар`єр» ;

-Офшорних компаній Unigran Global East LTD, Unigran group SA, E.S. Mining Company Limited, Unigran Global East LTD, Westgrinite Holdings Limited, Bizserve Secretarial Services Limited, Smart Dixie Limited, Ralf International Corporation

-Підприємство ООО «Трансрада» та фізичних осіб, включаючи дружину ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , та осіб, з числа колишніх засновників ТОВ «Юнігран» та громадян російської федерації ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

За версією слідства, відповідно до розробленого злочинного плану, набувши за сприяння посадових осіб компетентних державних та правоохоронних органів право власності на низку спеціалізованих підприємств на території України, а також одержавши дозволи на спеціальне користування надрами на території України громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , залучивши до протиправної діяльності інших фізичних осіб, здійснюють видобуток корисних копалин на території України (щебню, піску та ін.), з порушенням вимог діючого законодавства, а також ухиляються від сплати обов`язкових податків, рентних платежів.

В свою чергу частину продукції, відвантажують залізничним транспортом за заниженими цінами на підконтрольне підприємство ООО «Трансрада» на території російської федерації та в подальшому реалізують кінцевим споживачам на території країни агресора.

Значна ж частина коштів, які одержуються у якості неправомірної вигоди, від реалізації корисних копалин видобутих на території України у протиправний спосіб та які належать українському народу, перераховуються через залучені офшорні компанії, на територію країни агресора, особам залученим до протиправної діяльності, а також на користь осіб з числа тих, що здійснюють протиправну підривну діяльність проти України на території т.з. «ДНР», шляхом проведення банківських операцій з підприємствами нерезидентами, що входять до структури компанії та виплати дивідендів засновниками. А в подальшому легалізують кошти, одержані незаконним шляхом, на території України шляхом їх перерахування на фізичних осіб громадян Російської Федерації.

Окрім цього, проведеними заходами також встановлено, що громадянин ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_11 директором ТОВ «Юнігран», окрім низки вищезазначених компаній, володіли в тому числі корпоративними правами Unigran Global East LTD, одним з співзасновників якої є громадянин російської федерації ОСОБА_12 .

Контактною адресою громадянина Російської Федерації ОСОБА_13 в реєстраційних документах компанії Unigran Global East LTD визначено місто Москва, у зв`язку з чим він систематично відвідував Російську Федерацію та Респуліку Білорусь, а також 16.02.2022, напередодні військових дій вибув з України, через Варшаву, ймовірно також до Російської Федерації.

При цьому, в ході проведених обшуків, в межах кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_14 систематично здійснює дії направлені на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Проведеними в ході досудового слідства заходами встановлено, що під час користування (складування піску) підконтрольне ОСОБА_4 підприємство ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД», здійснили самовільне зайняття земельних ділянок з кадастровим номером :01:076:0002, останні самовільно зайняли певну частину земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:076:0003 із цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг для ведення лісового господарства.

В результаті земельна ділянка державної власності зазнала забруднення та значної шкоди і була зіпсована значним шаром піску. Також, посадові особи ТОВ «Будіндустрія-Сервіс Лтд» самовільно займають і використовують земельну ділянку з кадастровим номером :01:076:0003 шляхом розміщення на ній магістрального пульпопроводу через який здійснюється перекачування піску земснарядом з підводного кар`єру на берег.

Також, посадові особи ТОВ «Будіндустрія-Сервіс Лтд» використовують земельні ділянки з кадастровими номерами :02:011:0006 (власник ОСОБА_15 ), :02:011:0019 (власник ОСОБА_16 ) не за цільовим призначенням, так як дані ділянки передбачені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а зберігання піску та його продаж комерційним структурам не відноситься до сільськогосподарської діяльності.

Крім того, посадові особи ТОВ «Будіндустрія-Сервіс Лтд» самовільно займають і використовують землі держави (перебувають у прибережній захисній смузі) шляхом розміщення на них магістральних пульпопроводів через які здійснюється перекачування піску земснарядом з підводного кар`єру на берег, а саме карти намиву (5 штук).

За висновками експерта № СЕ-19-22/31885-ЕЛ від 10.10.2022 в рамках проведення судово-екологічної експертизи встановлено, що розмір шкоди заподіяної внаслідок використання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:006:0046, :01:006:0051, :01:006:0053, :01:006:0017, :01:006:0020, :01:006:0018, :01:006:0019, які належать до власності Рожнівської сільської ради, Броварського району Київської області, не за цільовим призначенням, становить 409610 тис. грн. розмір шкоди заподіяний в наслідок засмічення земельної ділянки відходами у вигляді піску 30435,1 тис. грн.

Згідно висновків судового експерта № СЕ-19-22/31885-ЕЛ від 10.10.2022 в рамках проведення судово-екологічної експертизи встановлено, що розмір шкоди заподіяної внаслідок використання земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:076:0002, :01:076:0003, :01:076:0042, :02:020:0053, :02:011:0015, :02:011:0016, :02:011:0020, :02:011:0024, :02:011:0034, :02:020:0031, :02:020:0032, :01:121:0054, :00:000:0369, :00:000:0383, :02:011:0002, :02:011:0004, :02:011:0005, :02:011:0006, :02:011:0019, :02:011:0027, :02:017:0002, :02:017:0003, :01:006:0013, :01:006:0012, :01:006:0015, :01:006:0009, :01:006:0011, :01:006:0021, :01:006:0046, :01:006:0051, :01:006:0053, :01:006:0017, :01:006:0020, :01:006:0018, :01:006:0019, які належать до власності Рожнівської сільської ради, Броварського району Київської області, не за цільовим призначенням, становить 409,610 тис. грн. розмір шкоди заподіяний в наслідок засмічення земельної ділянки відходами у вигляді піску, 30 435, 1 тис. грн.

У ході здійснення досудового розслідування з метою збереження речових доказів, 10.01.2023 органом досудового розслідування прийнято рішення про визнання вищевказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000455 від 14.04.2022.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, просив таке слухати у його відсутності.

Суд погоджується, що з метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власників майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене чи перереєстроване на інших осіб, що унеможливлять накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Окрім цього суд погоджується з думкою слідчого, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Слідчий суддя дослідив та оцінив наступні матеріали клопотання.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.04.2022, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за№ 0000455 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 255,

ч 3 ст. 254, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

Так станом на сьогоднішній день, існують обґрунтовані підстави вважати, що вказана група осіб на території України реалізує механізм протиправного незаконного збагачення, за рахунок незаконного видобутку природних ресурсів та корисних копалин підконтрольними юридичними особами на території України та подальшої їх реалізації кінцевим споживачам, здебільшого на користь країни-агресора -російської федерації, шляхом ухилення від сплати податків у вигляді рентних платежів та плати за землю на території України, заниження вартості товарів під час складання товаросупровідних документах при їх увезенні на територію російської федерації, а також вчинення низки злочинів у сфері охорони навколишнього природнього середовища.

При цьому частина грошових коштів у вигляді безготівкових коштів, дивідендів та готівки перераховуються на фінансування інститутів та посадових осіб терористичних організацій «ДНР» та до країни агресора російської федерації, у вигляді податків та прибутку, при цьому зазначена протиправна діяльність внаслідок службової недбалості та зловживання своїм службовими становищем посадовими особами окремих правоохоронних органів та органів державної влади призводить до спричинення збитків інтересам держави.

Окрім того, враховуючи, що подальше розміщення на вищезазначеній території сільськогосподарського призначення незаконно здобутого піску впливає на продовження використання земельних ділянок не за цільовим призначенням та засмічення земельної ділянки, зазначений факт продовжує спричиняти збитки державі та має триваючий характер.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, земельні ділянки на яких було виявлено та вилучено в ході проведених слідчих дій пісок відповідають критеріям визначених для речових доказів

Враховуючи наведене під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 10.01.2023 органом досудового розслідування прийнято рішення про визнання вище вказаних матеріальних об`єктів (нерухомого майна) речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000455 від 14.04.2022.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказами вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Метою накладення арешту відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів, арешт на які, відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Окрім цього, постановою старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 від 10.01.2023, матеріальні об`єкти (нерухоме майно), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000455 від 14.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч 3 ст. 254, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави у накладені арешту на матеріальні об`єкти, які визнано речовими доказами, та могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, а тому клопотання слідзадовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 14.04.2022 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами використання земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:076:0002, :01:076:0003, :01:076:0042, :02:020:0053, :02:011:0015, :02:011:0016, :02:011:0020, :02:011:0024, :02:011:0034, :02:020:0031, :02:020:0032, :01:121:0054, :00:000:0369, :00:000:0383, :02:011:0002, :02:011:0004, :02:011:0005, :02:011:0006, :02:011:0019, :02:011:0027, :02:017:0002, :02:017:0003, :01:006:0013, :01:006:0012, :01:006:0015, :01:006:0009, :01:006:0011, :01:006:0021, :01:006:0046, :01:006:0051, :01:006:0053, :01:006:0017, :01:006:0020, :01:006:0018, :01:006:0019, що розміщуються на території земельної ділянки від 18 до 34 кілометра вверх за течією по річці Десна від місця впадіння в річку Дніпро, Броварського району Київської області, де розташовані Північна та Південна ділянки Спаського родовища, із забороною їх відчуження та будь-яким іншим чином розпорядження (користування) таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, шляхом заборони продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, а також забороною використання для будь-яких цілей, окрім як за цільовим призначенням, в тому числі забороною розміщення, складування та тимчасового зберігання піску, продукції, тощо.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1