У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою.

Зазначає, що підозрюваний з метою уникнення від відповідальності може зникнути з місця проживання та реєстрації під приводом військового стану та військових дій на території області та м. Миколаєва.

Вважає, що перебуваючи в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» може повністю забезпечити виконання покладених на нього процесуальних прав та обов`язків.

Окрім того, вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначає, що підозрюваний проживає в одному мікрорайоні із потерпілими, а отже може незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

Крім того, вважає, що посилання слідчого судді про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з введенням військового стану та численними оголошеннями в м. Миколаєві сигналами повітряної тривоги, є непереконливими.

Стверджує, що залишення місця помешкання під час оголошення сигналу повітряної тривоги задля збереження власного життя не є порушенням даного запобіжного заходу.

Вважає, що посилання слідчого судді на те, що відомості про особу підозрюваного не є негативними, відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання, перебування на утриманні неповнолітніх дітей та міцних соціальних зв`язків не зменшує, заявлених у клопотанні про застосування запобіжногог заходу ризиків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001595, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022 за ч.4 ст. 296 КК України.

06.11.2022р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що враховуючи відомості про особу ОСОБА_7 , які не є негативними, відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання та на утриманні двох неповнолітніх дітей, міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що наявному ризику можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, який застосовується у виключних випадках.

Слідчий суддя зазначив, що враховуючи відомості про особу ОСОБА_7 , які не є негативними, відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання та на утриманні двох неповнолітніх дітей, міцних соціальних зв`язків, наявному ризику можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, який застосовується у виключних випадках.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити клопотання слідчого та обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані, сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Як передбачено ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що на даному етапі досудового розслідування підозра його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України є обґрунтованою.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, суд вважає правильними висновки слідчого судді про доведеність прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України,а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Окрім того, є правильними висновки слідчого судді щодо недоведеності ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки зазначені ризики матеріалами клопотання не підтверджуються, а також не доведенні прокурором і в судовому засіданні.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, оскільки проживає в одному з ними мікрорайоні, є лише припущеннями та не підтверджуються матеріалами провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, постійне місце проживання.

Отже, оскільки зазначені відомості про особу ОСОБА_7 є позитивними, то слідчий суддя обгрунтовано дійшов висновку, що ризику передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На думку суду, слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 правильно застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, і саме цей вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 є достатнім для забезпечення його виконання процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3