КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001235, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.11.2021 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.125 КК України до 70 годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71 та п.4 ч.1 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначено, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, у виді обмеження волі строком на 1 рік і 9 днів.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

По справі вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 13.07.2022, приблизно о 13 годині, знаходячись біля буд. № 13-А по бул. Ромена Роллана в м. Києві, незаконно зберігав при собі, без мети збуту, наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,124 г.

Так, ОСОБА_7 13.07.2022, в денний час, у невстановлені досудовим розслідуванням час та спосіб, домовився з невстановленою особою про придбання наркотичного засобу для особистого вживання, здійснивши оплату шляхом переказу коштів в сумі 350 грн. на вказаний йому картковий рахунок. Потім, діючи за вказівкою зазначеної невстановленої особи, ОСОБА_7 , того ж дня, прибув до буд. № 13 по бул. Ромена Роллана в м. Києві , де з указаного йому місця забрав залишений в схованці-«закладці» згорток з ізоленти жовто-зеленого кольору, в середині якого знаходився поліетиленовий пакетик з пазовим замком з кристалічною речовиною білого кольору, схожою на наркотичний засіб, який залишив на зберігання при собі, без мети збуту, вирішивши слідувати у власних справах.

Коли ОСОБА_7 , приблизно о 13 годині, 13.07.2022 знаходився біля буд. № 13-А по бул. Ромена Роллана в м. Києві, він був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав для подальшого вилучення згорток з ізоленти жовто-зеленого кольору, в середині якого знаходився поліетиленовий пакетик з пазовим замком з кристалічною речовиною білого кольору,масою 0,259 г.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування судом кримінального закону (ст.75 КК України).

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином не врахував ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, не відбувши покарання за попереднім вироком. Вважає, що зазначені обставини свідчить про неможливість виправлення ОСОБА_7 без реального обмеження волі, а тому суд неправильно застосував положення ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст.71 та п.4 ч.1 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, у виді обмеження волі строком на 1 рік і 9 днів.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги та вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, перевіривши обвинувальний акт, який надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд в спрощеному порядку у зв`язку із тим, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставин і погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності, правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.2 ст.381 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального проступку та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання по ч.1 ст.309 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив новий злочин, до повного відбування покарання, призначеного йому за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 за ч.1 ст.125 КК України, суд правильно призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71,72 КК України.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.75 КК України та звільнив його від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбування покарання, призначеного йому за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 за ч.1 ст.125 КК України, суд першої інстанції неправильно застосував положення ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки виправлення ОСОБА_7 неможливе без реального відбування покарання.

Відповідно до положень ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.75 КК України) є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно п.4 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку суду в цій частині та ухвалення нового вироку.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 по ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71 та п.4 ч.1 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, у виді обмеження волі строком на 1 рік і 9 днів.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день його проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4