Справа № 569/3872/20
УХВАЛА

17 лютого 2023 рокум. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

представників потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору по кримінальному провадженню № 0005360 від 05.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:

До початку розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 подав письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору по кримінальному провадженню 0005360 від 05.09.2018 року. Клопотання обгрунтовує наступним. Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено старшим слідчим в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції Украй ОСОБА_11 та затверджено 05 березня 2020 року прокурором ОСОБА_12 , а саме прокурором, яким здійснювалось процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 не містить сформульованого, чіткого і конкретного, з урахуванням положень ст.91 КПК України, обвинувачення щодо інкримінованого йому злочину, а лише дублює виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень. Як слідує із самого ж обвинувального акта, викладені та встановлені прокурором під час здійснення досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_10 свідчать про вчинення ОСОБА_10 інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України разом з ОСОБА_9 у складі організованої групи з особою 1, особою 2, особою З, особою 4, особою 5, особою 6, анкенті відомості яких не містить даний обвинувальний акт.

Крім того, формулювання обвинувачення зазначеним та перерахованим, однак не ідентифікованим особам за інкримінованою ОСОБА_10 статтею також відсутнє. В обвинувальному акті є лише формальне посилання на факт виділення матеріалів відносно вказанихшести осіб в окреме кримінальне провадження№0000950, однак відомостей щодо правової кваліфікації дій таких осіб не зазначено та не наведено.Разом з тим, зазначення і умовне відмежування конкретних дій цих же самих осіб, відображене в обвинувальному акті вказує на фактичну обізнаність сторони обвинувачення про конкретні відомості щодо таких осіб. Не зазначення анкетних даних відомостей таких осіб в обвинувальному акті вказує на порушення вимог ст.291 КПК України. Не містить відомостей про виділення матеріалів відносно особи 1, особи 2, особи 3, особи 4, особи 5, особи 6 в окреме кримінальне провадження №0000950 і реєстр матеріалів досудового розслідування, який у відповідності до вимог ст.109 КПК України надсилається до суду разом з обвинувальним актом та має містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування (п.2 ч.2). При цьому і в самих матеріалах кримінального провадження окрім постанови про виділення таких матеріалів в окреме провадження відсутні будь-які документи, що підтверджують фактичне їх виділення в копіях.Суд у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України повинен з`ясувати те чи сформульоване у обвинувальному акті обвинувачення. Аналіз положень п.13 ч.І ст.З, ст. 20, ст.91 та п.5 ч.2 ст.291 КПК України у їх взаємозв`язку дає підстави стверджувати, що тільки конкретне обвинувачення, зрозуміле обвинуваченому за змістом, яке відповідає вимогам як матеріального, так і процесуального закону і яке не містить у собі суперечностей вважається належним чином сформульованим і таким, яке породжує у особи необхідність здійснення захисту від нього. ОСОБА_10 у вину поставлено вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, об`єктивна сторона якого виражена у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження та знищення його майна та майна, що перебуває в його віданні, а кваліфікуючими ознаками є завдання майнової шкоди в особливо великих розмірах та вчинення злочину організованою групою. При цьому лише посилання в обвинуваченні на складові об`єктивної сторони інкриміновано злочину не виключає необхідності їх чіткого формулювання та конкретизованого відображення саме щодо ОСОБА_10 . Між тим, сформульоване в обвинувальному акті щодо ОСОБА_10 обвинувачення не містить відомостей та обґрунтованих даних про конкретні погрози насильства, пошкодження чи знищення майна потерпілого з боку ОСОБА_10 , завдання саме внаслідок дій ОСОБА_10 майнової шкоди в особливо великих розмірах, а також вчинення злочину саме організованою групою за відсутності будь- яких чітких даних про інших, крім самого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачених осіб та конкретних фактів спільної з ними та стійкої злочинної діяльності.За таких обставин,формулювання обвинуваченнявідображене вобвинувальному акті значно звужує можливості здійснення від нього захисту, за свої змістом є не конкретним і фактично повинно розцінюватисьтаким, якенесформульоване.

Крім того, з обвинувального акта вбачається, що як у викладі фактичних обставин так і у формулюванні обвинувачення очевидними є і суперечності у правовій кваліфікації дій ОСОБА_10 в частині зазначення про завдання майнової шкоди в особливо великих розмірах, оскільки посилання на таку обставину як встановлений факт із зазначенням особи якій спричинено шкоду і у фактичних обставинах і у формулюванніобвинувачення відсутнє. Посиланняна це міститьсялише в правовій кваліфікаціїкримінального правопорушення зпосиланнямнаположення закону і статті (частини статті) про кримінальну відповідальність.

Невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є суттєвою та являється перешкодою для призначення кримінального провадження до судового розгляду, так як, в подальшому, через вказані недоліки не надасть можливість повно та всебічно розглянути кримінальне провадження по суті і прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки вказані недоліки не можуть бути усунуті в процесі судового розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 своє клопотання підтримав та просить повернути обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0005360 від 05.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України прокурору у зв"язку із його невідповідністю ст.291 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримав та просить його задоволити.Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору заперечив та пояснив, що у клопотаннях не наведено жодних порушень вимог процесуального закону, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду та давали підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Також прокурор вважає за можливе призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 просить відмовити в задоволенні клопотання ахисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору та призначення кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_7 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримали та просять його задоволити.Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду заперечили.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складання обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Таким чином, вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.

Щодо вимоги повернути обвинувальний акт прокурору з підстав не конкретного формулювання обвинувачення , то у Постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 (справа № 5-329кс-16) викладено правовий висновок щодо правозастосування норми ст. 291 КПК України. Як зазначив Верховний суд України, згідно із нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченого у інкримінованому останньому кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005360 від 05.09.2018 року містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і до нього додано всі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, у зв`язку із чим, підстави для повернення обвинувального акту, згідно з положенням ст. 291 КПК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 291,314 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору по кримінальному провадженню № 0005360 від 05.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - відмовити.

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження № 0005360 від 05.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК Україниу відкритому судовому засіданні в залі суду на 12 год. 00 хв. 02 березня 2023 року в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна, 1), в яке викликати: прокурора, потерпілого, представників потерпілого, обвинувачених, захисників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2