465/830/23
1-кс/465/233/23
У Х В А Л А

судового засідання

13.02.2023 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000129 від 12.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний, Великоберезнянського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, проживаюго за адресою

АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в :

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний, Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянина України, проживаючи за адресою АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Слідчий в обгрунтування клопотання зазначає, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 12.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Здобуті в ході розслідування докази дали підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у тому, що він відкрито викрав чуже майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненого в умовах дії воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2023, близько 19:10 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на проїжджій частині вул. Алли Горської у м. Львові біля будинку №7, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, умисно, усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував фізичне насильство відносно ОСОБА_8 , що не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме завдав удару в низ обличчя, в область підборіддя, кулаком своєї правої руки, після чого наніс другий удар правою ногою в область голови та обличчя ОСОБА_8 , та в подальшому відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmі 9а» у корпусі синього кольору ІМЕІ1 : НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 із вставленою сім картою мобільного оператора «Київстар» м.т. НОМЕР_3 вартість якого становить 4000 гривень, який знаходиться у кишені штанів останнього. Даними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 4000 грн.

Наведені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище злочину, що підтверджується наступними матеріалами, які підтверджують ці обставини: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.02.2023 року, протокол огляду від 12.02.2023 року, постановою про визнання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 12.02.2023 року, протоколом допиту потерпілого від 12.02.2023 року, протоколом допиту свідка від 12.02.2023 року, протоколом огляду предметів від 11.02.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.02.2023 року, протоколом додаткового допиту потерпілого від 13.02.2023 року.

Підставами для запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення і наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, при вирішенні питання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий просить суд врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки. Вважає, що ризики, які зазначені у ст. 177 КПК України дають достатні підстави вважати що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, при цьому, зазначила, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за який санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Отже, законом передбачена можливість застосування до нього тримання під вартою. З урахуванням наведеного, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, оскільки являється мешканцем іншої області, та вчинення цією особою інших кримінальних правопорушень, а також незаконного впливу на потерпілого та свідка у даному кримінальному провадженні, оскільки свідок ОСОБА_9 із підозрюваним ОСОБА_6 знайомі між тобою та прибули разом до м. Львова з невідомих причин. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, просить оцінювати в сукупності всі обставини, в тому числі такі, які стосуються підозрюваного, зокрема, на данин час, встановлено: відсутність постійного офіційного місця роботи чи навчання; відсутність у підозрюваного постійного офіційного джерела доходів, правопорушення, яке він вчинив, пов`язане із посяганням на чужу власність; покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.186 КК України, можливе у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування; наявність підстав, що підозрюваний зможе впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. Таким чином, із зібраних в ході досудового розслідування матеріалів та встановлених обставин кримінального правопорушення вбачається, що запобігти вищеописаним ризикам, досягти мети кримінального провадження шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу неможливо. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Відтак просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав, викладених у такому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання про обрання її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечила, вважаючи, що цілодобовий домашній арешт є належним запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки її підзахисного. Просить суд врахувати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим та необґрунтованим. Зазначила, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Останній не переховується від слідства та суду, сприяє розслідуванні даного злочину, добровільно видав вказаний вище мобільний телефон..

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, просив її клопотання задовольнити, щиро розкаявся у вчиненому та просив надати шанс на виправлення. Додатково пояснив, що дійсно проживає в смт. Великий Березний, Великоберезнянського району, Закарпатської області в багатодітній сім`ї. З метою купівлі продуктів та одягу для членів своєї сім`ї часто приїжджає у м.Львів. Зазначив, що з метою вирішення непорозуміння з ОСОБА_8 повернувся у м.Львів, щоб повернути викрадений потерпілому мобільний телефон «Хіаоmі Redmі 9а».

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в ході розгляду клопотання слідчого, 12.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 12.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України.

В межах даного кримінального провадження 13.02.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 за ч.4 ст.186 КК України.

Так органом досудового розслідування інкриміноване те, що ОСОБА_6 , відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненого в умовах дії воєнного стану. Зокрема, 11.02.2023, близько 19:10 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на проїжджій частині вул. Алли Горської у м. Львові біля будинку №7, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, умисно, усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував фізичне насильство відносно ОСОБА_8 , що не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме завдав удару в низ обличчя, в область підборіддя, кулаком своєї правої руки, після чого наніс другий удар правою ногою в область голови та обличчя ОСОБА_8 , та в подальшому відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmі 9а» у корпусі синього кольору ІМЕІ1 : НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 із вставленою сім картою мобільного оператора «Київстар» м.т. НОМЕР_3 вартість якого становить 4000 гривень, який знаходиться у кишені штанів останнього. Даними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 4000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у відкрито викрав чуже майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненого в умовах дії воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю здобутих матеріалів, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.02.2023 року, протокол огляду від 12.02.2023 року, постановою про визнання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 12.02.2023 року, протоколом допиту потерпілого від 12.02.2023 року, протоколом допиту свідка від 12.02.2023 року, протоколом огляду предметів від 11.02.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.02.2023 року, протоколом додаткового допиту потерпілого від 13.02.2023 року.

На думку слідчого судді, наведене у своїй сукупності здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке йому інкриміновано органом досудового розслідування.

А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що він може з метою уникнення від покарання незаконно впливати на свідків та потерпілого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення такого передбачено покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний раніше не судимий, на даний час офіційно ніде не працює, крім того, слідчий суддя враховує, що стороною захисту суду не надано жодних доказів на підтвердження наявності у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, тому числі реєстрації місця проживання за адресою: смт. Великий Березний, Великоберезнянського району, Закарпатської області. Відтак наведене враховується слідчим суддею як обставини, які свідчать про наявність ризиків, що зумовлюють потребу у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такий запобіжний захід є цілком достатній для того, щоб запобігти наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, заслуговує на увагу те, що ОСОБА_6 від співпраці зі слідством не відмовляється, у судовому засіданні запевнив у своїй твердій позиції не уникати слідства та суду, бажає виправитись. Відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відмовивши стороні захисту у задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000129 від 12.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 13.04.2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 14.02.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1