1Справа № 335/7231/22 1-кс/335/778/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 11 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тбілісі Грузія, громадянина України, який не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 12.11.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 28.04.2017 року звільнився умовно-достроково з ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», не відбутий строк: 2 роки 7 місяців 3 дні,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 11.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СУ ГУНП в Запорізькій області, в обгрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, вступив у злочинну домовленість з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, з використанням вибухових речовин та вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибуху та пострілів у потерпілих.

При підготовці до вчинення вказаного злочину, задля реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в невстановлений час, але до 10.09.2022, за невстановлених обставин та у невстановленому місці, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбали вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини, а саме: невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї; корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який до боєприпасів не відноситься, але являється елементом вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, та містить у собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100-115 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022; бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 грам, азид свинцю масою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022, корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 у сукупності з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ - являються бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів.

Вказані корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, невстановлену вогнепальну зброю з боєприпасами до неї, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не маючи відповідного та передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у період підготовки до вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, незаконного носили та зберігали у невстановлених досудовим розслідуванням місцях на території міста Дніпро та Запоріжжя до 10 вересня 2022 року.

У невстановлений час, але до 10 вересня 2022 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, не маючи відповідного та передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у період підготовки до вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, передали ОСОБА_7 корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю з боєприпасами до неї, які ОСОБА_7 переніс до кущів навпроти території домоволодіння АДРЕСА_3 , де залишив зберігати до 19 години 45 хвилин 10 вересня 2022 року.

10 вересня 2022 року, о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи біля паркану домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8, маючи умисел на вбивство двох або більше осіб, достовірно заздалегідь знаючи про те, що на літній терасі будинку окрім потерпілих перебувають раніше невідомі йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обравши спосіб вчинення вбивства з використанням бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів та невстановленої вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, який є небезпечним для життя багатьох осіб, вчинив замах на вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, після чого, зник з місця пригоди.

В період з 10 на 11 вересня 2022 року, під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , виявлені та вилучені відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022: 54 (п`ятдесят чотири) предмета у вигляді фрагментів металу складної форми - уламками (осколками) корпусу бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який до боєприпасів не відноситься, але являється елементом вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, та містить у собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100-115 грам; зогнута металева пластина, металевий предмет округлої форми, на якому закріплено складений навпіл відрізок проволоки - деталями (залишками), а саме важелем, кільцем з чекою бойового уніфікованого підривача дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 грам, азид свинцю масою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 грам.

Сукупність виявлених при проведенні огляду місця події уламків (осколків) корпусу бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, деталей (залишків) бойового уніфікованого підривача дистанційної дії УЗРГМ, які утворились в результаті вибуху свідчить про те, що на даній ділянці відбувся вибух бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів.

Крім того, у вересні 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, вступив у злочинну домовленість з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо вчинення замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, за винагороду, з використанням вибухових речовин та вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибуху та пострілів у потерпілих.

Із вказаною метою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вступили у злочинну змову та досягли домовленостей стосовно усіх обставин запланованого ними замовного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності.

05 вересня 2022 року, о 19 годині 37 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, на автомобілі АUDI А6 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , прибули з міста Дніпро до міста Запоріжжя, де зупинилися за адресою: АДРЕСА_4 .

Встановивши місця мешкання, роботи та відпочинку потерпілих, їх хронометраж дня, транспортний засіб, на якому вони пересуваються, а також маршрути їх пересування, місцем вчинення запланованого умисного вбивства, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, обрали домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 та засідку в заростях чагарнику у безпосередній близькості до домоволодіння потерпілих, звідки можливо здійснити кидок гранати та постріли по ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, та вбити їх.

При підготовці до вчинення вказаного злочину, задля реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у невстановлений час, але до 10 вересня 2022 року, за невстановлених обставин та у невстановленому місці, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбали вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини, а саме: невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї; корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який до боєприпасів не відноситься, але являється елементом вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, та містить у собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100-115 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022; бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 грам, азид свинцю масою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 грам, згідно висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-22/10924-ВТХ/ФХВР від 13.10.2022, корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 у сукупності з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ - являються бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, із застосуванням вибухових речовин та вогнепальної зброї, 09 вересня 2022 року, о 06 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 прибув до заростів чагарнику розташованих у безпосередній близькості до домоволодіння потерпілих, за адресою: АДРЕСА_3 , де маючи вже при собі заздалегідь придбану бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 та невстановлену гладкоствольну вогнепальну зброю з боєприпасами до неї та, влаштував засідку у заростях чагарнику та очікував на підходящий момент для вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності.

10 вересня 2022 року, о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8, маючи умисел на вбивство двох або більше осіб, вийшов з чагарнику, підійшов до паркану домоволодіння потерпілих, за адресою: АДРЕСА_3 , на замовлення ОСОБА_5 , маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, достовірно заздалегідь знаючи про те, що на літній терасі будинку окрім потерпілих перебувають раніше невідомі йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обравши спосіб вчинення вбивства з використанням бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів та невстановленої вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, який є небезпечним для життя багатьох осіб, здійснив кидок бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 через паркан в бік літньої тераси будинку потерпілих, де в цей час за столом знаходилися ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . При падінні на бетонну поверхню літньої тераси бойова ручна наступальна осколкова граната РГД-5 здетонувала, після чого, ОСОБА_7 із заздалегідь придбаної невстановленої вогнепальної гладкоствольної зброї з боєприпасами до неї, з-під паркану здійснив два постріли у бік потерпілих, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, однак смерть потерпілих не настала з причин, які не залежали від його волі, через те, що ОСОБА_9 своєчасно була надана кваліфікована медична допомога та спричинені тілесні ушкодження, а саме: згідно висновку експерта № 1752п від 03.11.2022, ОСОБА_9 отримав відкритий перелом нижньої третини (нижньої третини діафіза з розповсюдженням на дистальний метаепіфіз) лівої великогомілкової кістки з мінімальним зміщенням, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя; сліпі осколкові поранення нижньої третини лівої гомілки, правого плеча у нижній третині (приблизно 2см), правого передпліччя у верхній третині, правих стегна, гомілки, стопи, садна ділянки грудної клітини по задній поверхні, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; а іншим потерпілим були спричинені незначні тілесні ушкодження, а саме: згідно висновку експерта № 1749п від 03.11.2022 ОСОБА_10 отримала наступні тілесні ушкодження: поранення лобової ділянки, лівої стопи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; згідно висновку експерта № 1750п від 03.11.2022 ОСОБА_11 отримав наступні тілесні ушкодження: сліпе поранення в ділянці лівого стегна у верхній/нижній третині по медіальній поверхні, сліпе поранення в ділянці правої стопи по тильній поверхні, «поверхнева» рана передньої поверхні калитки справа, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; сліпе поранення в ділянці правої гомілки у нижній третині по лотеральній поверхні, розмірами 2х4см, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; згідно висновку експерта № 1751п від 03.11.2022 ОСОБА_12 отримала наступні тілесні ушкодження: сліпе поранення лівого стегна у нижній третині по медіальній поверхні, сліпе поранення правої нижньої кінцівки в ділянці колінного суглобу по передній поверхні, «дотичне» поранення правої гомілки у нижній третині по медіальній поверхні, сліпе поранення правої стопи в ділянці між пальцевого проміжку по тильній поверхні, садно в ділянці плеча на латеральній поверхні, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; сліпе поранення правої гомілки у нижній третині по медіальній поверхні, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; та також надана кваліфікована медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, скоїли закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка завідомо для ОСОБА_5 , перебувала у стані вагітності, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб. Окрім того, в ході вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 обрав спосіб вчинення вбивства потерпілих, який є небезпечним для життя багатьох осіб, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_7 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, залишивши знаряддя вчиненого злочину, пішки покинув місце вчиненого злочину, а далі на таксі прослідував за адресою: АДРЕСА_5 .

15.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та ухвалою слідчого судді від 16.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який вподальшому було продовжено ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 року строком до 27.03.2023 року включно.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також, зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Просив продовжити застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на складність кримінального провадження, у якому обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами, однак на даний час досудове розслідування триває, його строк продовжено до 01.06.2023 року, проводяться слідчі дії, призначено ряд експертиз, які на даний час не завершені, задоволено клопотання потерпілих, за якими необхідно провести слідчі дії. Наполягав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного є неможливим, в тому числі, з огляду на тяжкість інкримінованих йому злочинів та високу вірогідність ризиків, про які зазначено у клопотанні, яким не здатен запобігти жоден з більш м`яких запобіжних заходів. Зазначив, що даних щодо неможливості утримання підозрюваного в СІЗО не надходило.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, просила у його задоволенні відмовити. Вважає недоведеними ризики, які нічим не підтверджені і грунтуються на припущеннях. Наполягала на тому, що у даному кримінальному провадженні всі докази вилучені, тому вірогідності їх знищення підозрюваним, а також впливу ним на інших осіб не доведено, доводи клопотання, на її думку, грунтуються лише на тяжкості інкримінованих злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 11.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у якому 15.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 16.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 01.02.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 27.03.2023 року включно, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08.02.2023 року залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, у кримінальному провадженні № 0000418 від 11.09.2022 року досудове розслідування триває, ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 року його строк було продовжено до шести місяців.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного, слідчий суддя враховує наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обсяг підозри, обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та їх тяжкість.

Також, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5 , який не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше засуджений, відсутність даних про наявність на його утриманні непрацездатних осіб.

З наданих слідчому судді матеріалів клопотання встановлено, що у даному кримінальному провадженні досудове розслідування не завершено, з метою встановлення всіх обставин органом досудового розслідування проводяться відповідні слідчі дії, спрямовані на збирання достатніх доказів.

Вбачається, що на даній стадії досудового розслідування не встановлено всі обставини у даному кримінальному провадженні, не всі докази виявлені та зібрані, що достовірно підтверджує наявність ризику їх знищення, приховання або спотворення.

З огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини, які свідчать, що підозрюваний не визнає себе винним у вчиненні інкримінованих правопорушень, слідчий суддя вважає доведеним ризик впливу на потерпілих та свідків з боку підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відсутність у підозрюваного стабільного джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків достатньою мірою підтверджують наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Виходячи із тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень та передбаченого Законом покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, є повністю підтвердженим ризик переховування підозрюваного.

За встановлених обставин, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, є доведеною і не спростованою стороною захисту, та вони не зменшилися на час розгляду даного клопотання, та слідчий суддя приходить до висновку, що для їх запобігання є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

З огляду на винятковість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, виходить із сукупності обставин, встановлених в ході досудового розслідування, які характеризують високий ступінь суспільної небезпеки дій ОСОБА_5 в межах інкримінованих кримінальних правопорушень, предметом посягання яких, в тому числі, було життя іншої людини, яке є найвищою соціальною цінністю, відповідно до норм Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді подальшого тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не наведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів, встановивши строк дії даної ухвали, виходячи з положень ст.ст. 115, 197, 219 КПК України, до 21.05.2023 року включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21.05.2023 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 21.05.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1