Справа № 375/291/23
Провадження № 1-кп/375/56/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Рокитнянського Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, не є депутатом, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2023 близько 16 год. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 разом з батьком ОСОБА_5 .

20.01.2023 близько 16 год. 05 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Так, 20.01.2022 близько 16 год. 06 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до останнього ззаду та кулаком правої руки наніс один удар в праву брову ОСОБА_5 внаслідок чого останній впав з стільця на підлогу, а саме на коліна спершись руками об підлогу. Не зупиняючись на вчиненому ОСОБА_5 , продовжуючи свій протиправний умисел, підійшовши до ОСОБА_5 та схилившись над ним наніс один удар кулаком правої руки по лівій частині нижньої щелепи останнього.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги, забій м`яких тканин в проекції нижньої щелепи зліва.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Процесуальні рішення у справі

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, надійшов до Рокитнянського районного суду Київської області 03 лютого 2023 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 06 лютого 2023 року проведення підготовчого засідання у даному кримінальному провадженні призначено на 10 лютого 2023 року.

10 лютого 2023 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та відкладено підготовчий розгляд до 09 години 09 березня 2023 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 09 березня 2023 року підготовче провадження у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України закінчено та кримінальне провадження призначене до судового розгляду в загальному порядку на 09 годину 30 хвилин 14 березня 2023 року та в зв`язку з неявкою потерпілого судове засідання відкладено до 14 години 11.04.2023.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Після оголошення прокурором обвинувального акту ОСОБА_4 пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, викладені у ньому обставини відповідають фактичним обставинам справи, він визнає себе винним і бажає давати показання.

Судом запропоновано учасникам справи визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, підстави для сумніву щодо добровільності його позиції відсутні, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просить суд обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Потерпілий ОСОБА_5 просив суд також обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений також підтримав позицію прокурора про скорочений порядок дослідження доказів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини 3 статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи "Стосовно спрощення кримінального правосуддя" визначено, що оскільки при процедурі "заява підсудного про визнання вини" від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) "Девеер проти Бельгії" (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, визнав повністю і надав покази, ідентичні викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому він щиро розкаюється і просить суворо його не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах частини 3 статті 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 125 КК України, оскільки він 20 січня 2023 року заподіяв ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги, забій м`яких тканин в проекції нижньої щелепи зліва.

Позиції учасників провадження щодо призначення покарання

Прокурор у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі, а саме у виді громадських робіт строком двісті сорок годин.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд суворо його не карати та не заперечував проти призначення покарання запропонованого прокурором. У вчиненому розкаюється та зробив для себе відповідні висновки.

Потерпілий ОСОБА_5 погодився з позицією прокурора щодо призначення міри покарання обвинуваченому.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема статті 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з частиною 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні "Бемер проти Німеччини" від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком; обставину, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, обставину, що обтяжує покарання, якою відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаяння у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації, постійне місце проживання та має позитивну характеристику за місцем проживання.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на психіатричному обліку та на обліку у лікаря нарколога не перебуває, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 125 КК України, у виді громадських робіт строком двісті сорок годин.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, дана міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 66-67, ч.2 ст. 125 КК України, ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті сорок годин.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок проголошено 11 квітня 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА