Справа № 461/3745/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/941/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 вересня 2022 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування до строку відбутого покарання за вироком суду строку перебування в установі попереднього ув`язнення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала суду є необґрунтованою, невмотивованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просить змінити ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 вересня 2022 року і постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення у зв`язку з участю у слідчих діях та участю у судовому розгляді нового кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 23 травня 2019 року по 06 грудня 2019 року; з 20 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року; з 18 лютого 2021 року по 03 червня 2021 року; з 08 липня 2021 року по 17 грудня 2021 року; з 23 грудня 2021 року по 19 травня 2022 року; з 02 червня 2022 року по 23 червня 2022 року та з 14 липня 2022 року по дату набрання рішення суду по даній справі законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за п.4 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 129, ч.1 ст.70 КК України до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме, з 16 квітня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання постановлено рахувати відповідно до протоколу про затримання з 16 квітня 2017 року.
Зазначене судове рішення було оскаржено в апеляційному порядку і ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2018 року вирок залишено без змін, а відтак, такий набрав законної сили.
В подальшому, постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 липня 2019 року вирок Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2017 року та ухвалу апеляційного суду від 19 липня 2018 року залишині без зміни.
Отже, проаналізувавши матеріали справи і вимоги ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838- VІІІ від 26 листопада 2015 року), ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», а також правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 серпня 2018 року, колегія судів вважає, що розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 , місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для зарахування останньому у строку попереднього ув`язнення перелічених ним періодів, оскільки, як вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі, заходи попереднього ув`язнення щодо нього припинились застосовуватись з набранням 19 липня 2018 року законної сили вироку Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2017 року, а інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_6 не було.
Таким чином, колегія суддів вважає, що даний факт не породжує обов`язку застосування положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838- VІІІ від 26 листопада 2015 року), а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 вересня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування до строку відбутого покарання за вироком суду строку перебування в установі попереднього ув`язнення без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4