Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2903/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000297 від 17.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 4 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 як процесуальний керівник у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на мінеральні добрива NPK 22-0-3+22S в кількості 815 тон (1630 біг-бегів).

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000297 від 17.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що серед власників ТОВ «Агророзквіт» () є державна структура, підконтрольна уряду республіки білорусь, що сприяє збройній агресії рф проти України, існує значний ризик у прийнятті рішень керівництвом ТОВ «Агророзквіт» на шкоду державній безпеці України.

У ході виконання доручення прокурора додатково встановлено пов`язаність ТОВ «Агророзквіт» з ТОВ «Санагро Україна» ().

Так, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань власниками ТОВ «Агророзквіт» є компанія AgroFertrans (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BR1 1RJ, 40% акцій) та ТОВ «Білоруська Калійна Компанія» (рб, м. Мінська, 60% акцій, власниками ТОВ «Білоруська Калійна Компанія» є ВАТ «Білоруськалій» (входить до складу державного концерну рб «Белнефтехім») рб, м. солігорськ та державна компанія АТ «Білоруська залізниця» рб, м. мінськ), кінцевий бенефіціар ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 23.02.1998, видавник: Приморське РВ УМВС України в Одеській області, країна громадянства: Україна).

Водночас, 22.05.2022 ОСОБА_4 з метою приховування причетності до діяльності ТОВ «Агророзквіт» перереєстрував компанію на ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 ).

ОСОБА_4 згідно офіційних даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань володіє 40% акцій ТОВ «Санагро Україна», 60 % акцій компанії належить AgroFertrans (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BR1 1RJ).

Так, за наявними даними ОСОБА_4 є фактичним власником AgroFertrans (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BR1 1RJ) та Fertilife Industry Limited (Велико Британія, LeonardHouse, 5-7 NewmanRoad, Bromley, BR1 1RJ), яка володіє 80% акцій ТОВ «Белагроферт» (рб, м. мінськ, єдиним імпортером їхньої продукції на територію України є ТОВ «Санагро Україна»), іншими 20% акцій ТОВ «Белагроферт» володіє державна компанія «республіканське виробничо-торгове унітарне підприємство «Беларусьторг» управліня справами президента рб».

Окрім цього, компанії ТОВ «Агророзквіт» та ТОВ «Санагро Україна» зареєстровані за однією адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 44Б та здійснюють господарські операції щодо постачання товарно-матеріальних цінностей в одних контрагентів (ТОВ «Еталон-Україна» (, закупівля води), ТОВ «Вест Кард» (, закупівля палива) та інші.

За період 01.01.2021 по 24.02.2022 ТОВ «Агророзквіт» здійснило 1428 господарських операцій в митному режимі «імпорт» з «Беларуськалій» на загальну суму 4 652 952 020 грн., ТОВ «Санагро Україна» за аналогічний період здійснило 355 господарських операцій в митному режимі «імпорт» з «Белагроферт» на загальну суму 1 693 027 701 грн.

Таким чином, компанії ТОВ «Агророзквіт» та ТОВ «Санагро Україна» здійснюють господарську діяльність на території України в інтересах юридичних осіб резидентів республіки білорусь, зокрема: ВАТ «Білоруськалій» та ВАТ «Белагроферт», які у свою чергу мають пряме та/або опосередковане відношення до керівництва рб, що сприяють рф у збройній війні проти України, надаючи останнім власні військові та інші об`єкти для підготовки та проведення повномасштабного вторгнення на територію України.

У своїй діяльності, ТОВ «Агророзквіт» та ТОВ «Санагро Україна» використовують наступні банківські рахунки (дод. № 1).

Установлено, що з 16.10.2022 року до теперішнього часу в АІС «Податковий блок» відсутня інформація щодо реєстрації податкових накладних ТОВ «Санагро Україна» () та ТОВ «Агророзквіт» () в системі «Єдиний реєстр податковий накладних», що може свідчити про відсутність вчинення господарських операцій щодо реалізації товарно-матеріальних цінностей (мінеральні добрива) на користь інших контрагентів.

Окрім того, в ході огляду документальних матеріалів, які поміщені до спец пакету № NPU 1209483 (за результатами проведення слідчої дії обшук 01.11.2022 за адресом: м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 44Б) не виявлено первинних документів, які б свідчили про вчинення господарських операцій щодо реалізації товарно-матеріальних цінностей (мінеральні добрива) на користь інших контрагентів.

Так, з метою обходу Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів»

ТОВ «Агророзквіт» уклала правочини щодо реалізації товарно-матеріальних цінностей на користь ТОВ «Санагро Україна» на загальну суму близько 100 млн. грн.

Водночас, за наявними даними вищезазначені господарські операції проведених ТОВ «Агророзквіт» з ТОВ «Санагро Україна» здійснювалися з без зміни структури рахунку 28 «Товари» обліку руху товарно-матеріальних цінностей, що свідчить про їх удаваність та направлене виключно на приховування походження товарно-матеріальних цінностей.

Також, в ході огляду документальних матеріалів, які поміщені до спец пакету № NPU 1209483 (за результатами проведення слідчої дії обшук 01.11.2022 за адресом: м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 44Б) не виявлено документальних матеріалів (банківські виписки, рахунки тощо), що підтверджують факт оплати за поставлені товарно-матеріальні цінності ТОВ «Агророзквіт» на користь ТОВ «Санагро Україна», що свідчить про «удаваність» господарських операцій щодо купівлі-продажу мінеральних добрив з 24.02.2022 до теперішнього часу.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктами 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Тим самим, будучи службовою особою директором ТОВ «Санагро Україна», відповідно до вимог ст. 67 Конституції України, п. п. 3 та 6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 966-XIV від 16.07.1999, вимог інших законодавчих актів, що регулюють питання оподаткування, ОСОБА_4 несе відповідальність за правильне ведення бухгалтерської та податкової звітності ТОВ «Санагро Україна» та результатів його роботи, повне відображення в обліку за звітний період доходів і витрат підприємства, а також за своєчасне нарахування та сплату в повному обсязі податків та обов`язкових зборів до бюджетів та державних цільових фондів.

Водночас, ОСОБА_4 , своїми діями щодо відображення у бухгалтерській та податковій звітності фактів купівлі продажу мінеральних добрив у «Агророзквіт» намагається приховати реально власника мінеральних добрив походженням з рб ТОВ «Агророзквіт» та створення передумов для надання ТОВ «Санагро Україна» статусу законного вигодонабувача.

01.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у вказаному кримінальному проведено обшук за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Промислова, буд. 4, за результатами якого виявлено та вилучено: мінеральні добрива NPK 22-0-3+22S в кількості 815 тон (1630 біг-бегів).

У подальшому, відповідно до постанови винесеної прокурором, вищевказане майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучене в ході обшуку зазначене майно постановою прокурора визнано речовими доказами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі для проведення відповідних експертних досліджень.

Ураховуючи викладене, метою арешту вищевказаного майна є збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник володільця майна у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі, подав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні клопотання у звязку з його не обгрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої непра-вомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, приховування, втрати, використання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно є об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Тому є всі, передбачені ст. 170 КПК України, підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 4 ст. 191 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000297.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000297 від 17.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 4 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мінеральні добрива NPK 22-0-3+22S в кількості 815 тон (1630 біг-бегів).

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1