Справа № 754/5725/22
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2023 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саатли Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, розуміючи його невідворотність та перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, після вчинення кримінального правопорушення намагався втекти з місця його скоєння, є громадянином іншої держави, не має будь-якого місця роботи чи джерела прибутку, має родичів, що проживають за межами країни, крім того обізнаний з анкетними даними свідків в даному кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання може вчиняти дії, спрямовані на затягування судового розгляду та встановлення істини у кримінальному провадженні.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, з підстав його необґрунтованості, відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд вислухавши прокурора, позицію сторони захисту, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено до 04 березня 2023 року включно.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор у своєму клопотання посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, та вважає, що такі дії є цілком вірогідними, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке КК України передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик переховування від суду, суд також оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та вважає, що вказаний ризик є реальним.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків незаконного впливу обвинуваченим на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, при встановленні наявності ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). В даному кримінальному провадженні триває допит свідків сторони обвинувачення, а відтак ризик незаконного впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд зауважує, що розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд враховує той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від суду, а також впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочином у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було спричинено загибель людини.

Керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 29 квітня 2023 року (включно).

Ухвалу суду направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвалу суду вручити прокурору, обвинуваченому.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий