Справа №: 671/1727/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську кримінальне провадження № 0000212 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, студента Західноукраїнського національного університету м. Тернопіль, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

10 жовтня 2021 року близько 00 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поруч із приміщенням бару ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, їх наслідків та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому один удар кулаком лівої руки в праву ділянку голови, внаслідок чого ОСОБА_6 не втримавши рівноваги упав на асфальтне покриття.

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, субдурального крововиливу в правій скронево-тім`яній ділянці, епідурального крововиливу в скроневій ділянці справа та лінійного перелому правої тім`яної та скроневої кісток, які згідно п. 2.1.3.б, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України, є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому не визнав та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання у даному кримінальному провадженні.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується сукупністю доказів:

- показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив те, що у вказаний в обвинуваченні день та час обвинувачений наніс йому один удар в область голови, від чого він впав на землю. Вважає, що тілесні ушкодження були йому спричинені внаслідок падіння та пояснив, що усіх обставин даної події не пам`ятає, будь-яких претензій до обвинуваченого немає.;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка працює черговою медсестрою Волочиської ЦРЛ та показала, що 10 жовтня 2021 року близько 1 години в приймальне відділення Волосиської ЦРЛ бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено потерпілого, який перебував без свідомості. Черговий лікар ОСОБА_8 направила потерпілого на госпіталізацію в анастезіологічне відділення, де йому надавали медичну допомогу.;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , фельдшера швидкої медичної допомоги, яка показала, що при виїзді на виклик, здійснений приблизно після опівночі, вона побачила, що на вулиці стоїть багато молоді, потерпілий лежить на спині, він був в стані сплутаної свідомості, контакту не був доступний, була нечітка мова, від нього було чути запах алкоголю. Тілесних ушкоджень на потерпілому не було видно, його занесли в автомобіль швидкої медичної допомоги та доставили в приймальне відділення Волочиської лікарні. Нею було поставлено потерпілому попередній діагноз струс головного мозку і закрита черепно-мозкова травма.;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що під час святкування в барі Гриль, куди вона прийшла разом з потерпілим, між обвинуваченим та потерпілим, які сиділи за одним столом виникла суперечка. Після суперечки вони разом із потерпілим вийшли на вулицю і вслід за ними вийшов обвинувачений. На вулиці обвинувачений підійшов до потерпілого і без будь-яких пояснень наніс йому рукою удар в область голови, через який потерпілий втратив рівновагу, впав на асфальтаване покриття та вдарився головою об асфальт, втративши свідомість. Свідок пояснила, що, вона разом з потерпілим поїхала в лікарню, де бачила обвинуваченого та його маму, які хвилювалися за потерпілого та розпитували про його стан здоров`я.;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що він відпочивав в барі Ольвія разом із обвинуваченим та іншими друзями, в тому числі і з потерпілим, де вони вживали алкогольні напої, а саме горілку. Він був очевидцем того, як обвинувачений біля приміщення бару, в якому вони відпочивали, наніс потерпілому один удар кулаком в область голови, після чого потерпілий впав спиною на асфальт.;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав, що близько 01 години він перебував на вулиці біля тераси бару Гриль Бар. Тоді ж на вулицю вийшов потерпілий, до якого підійшов обвинувачений і наніс один удар лівою рукою в область правої щелепи потерпілого, від чого він впав спиною (рівно) на асфальт. На ділянці дороги, де впав потерпілий на було сторонніх речей, він був чистий, без скла та без виступаючого бардюра. Коли потерпілий впав, до нього підбгли люди. Потерпілий лежав без свідомості, тому викликали швидку медичну допомогу, яка доставила потерпілого в Волочиську лікарню. Він разом із друзями, з якими вони відпочивали в барі, в тому числі обвинувачений, прийшли в приміщення лікарні, оскільки хвилювалися за потерпілого та хотіли допомогти.;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що він відпочивав барі ІНФОРМАЦІЯ_2 в компанії з потерпілим та обвинуваченим, де вони всі, в тому числі і обвинувачений, вживали алкогольні напої. На його думку, стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого був середній, а потерпілий був у важчому стані алкогольного сп`яніння. В подальшому на вулиці біля приміщення бару він бачив як обвинувачений підійшов до потерпілого та наніс йому удар лівою рукою в праву сторону обличчя в область щелепи. Потерпілий впав на спину та втратив свідомість, біля нього зібралися громадяни, які викликали швидку медичну допомогу. В місці, де впав потерпілий, виступаючих предметів не було.;

- даними рапорту інспектора поліції ОСОБА_14 від 10 жовтня 2021 року про те, що відділом поліції 10 жовтня 2021 року о 02 год. 24 хв. отримано повідомлення по телефону від заявника з органів охорони здоров`я ОСОБА_7 , яка повідомила, що 10 жовтня 2021 року о 02 год. каретою швидкої медичної допомоги до Волочиської ЦРЛ доставлено ОСОБА_6 із тілесними ушкодженнями. В рапорті міститься інформація, що учасником події є ОСОБА_4 ;

- даними заяви ОСОБА_6 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.;

- даними довідки КНП Хмельницька обласна лікарня ХОР від 11.10.2021 року, згідно з якою ОСОБА_6 з 10.10.2021 року по даний час знаходиться на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з приводу перелому кісток черепу та внутрічерепного крововиливу.;

- даними протоколу огляду місця події від 10 жовтня 2021 року з додатком до нього відеозаписом проведеного огляду приміщення кафе Гриль бар (Ольвія) № 38, розташованого за адресою: Площа Центральна, 2 в м. Волочиськ Хмельницької області та прилеглої території біля запасного входу в бар, де під час огляду встановлено, що біля запасного входу наявна асфальтована дорога.;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2021 року із свідком ОСОБА_12 , проведеного в присутності понятих, під час якого свідок показав, яким чином ОСОБА_4 наніс потерпілому тілесні ушкодження, а саме один удар лівою рукою в праву ділянку голови, в щелепу, від чого потерпілий впав рівно (пластом) та вдарився головою, втративши свідомість.;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19 жовтня 2021 року із свідком ОСОБА_13 , проведеного в присутності понятих, під час якого свідок показав, яким чином ОСОБА_4 наніс потерпілому тілесні ушкодження, а саме один удар лівою рукою в праву ділянку обличчя, від якого потерпілий впав спиною рівно (пластом) на асфальтобетонне покриття.;

- даними протоколу тимчасового доступу до медичної документації, що містить історію хвороби потерпілого, з якого вбачається, що 27 жовтня 2021 року в КНП Хмельницька обласна лікарня на підставі ухвали слідчого судді від 22.10.2021 року була вилучена медична документація, в тому числі медична карта хворого № 10326.;

- даними копії медичної карти стаціонарного хворого Хмельницької обласної лікарні ОСОБА_6 № ІХ-211010/10326, з якої, зокрема, вбчається, що потерпілий був направлений з Волочиської ЦРЛ в Хмельницьку обласну лікарню 10.10.2021 року із діагнозом: зчмт, забій головного мозку, субдуральна гематома справа, перелом склепіння черепа, набряк головного мозку.;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 218 від 29.10.2021 року, згідно з якою, судово-медичним експертом на підставі даних представленої медичної документації у потерпілого ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження, зокрема, у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, субдурального крововиливу в правій скронево-тім`яній ділянці, епідурального крововиливу в скроневій ділянці справа та лінійного перелому правої тім`яної та скроневої кісток, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета (-тів), можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути і кулак людини, не виключено в строки та за обставин, що викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи 10.10.2021 року близько 00 год. 40 хв.

Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження за своїм характером, згідно п. 2.1.3.б, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Встановити, в якому положенні знаходився потерпілий в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень неможливо, оскільки наявні ушкодження могли утворитися як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні тіла.

Не виключається можливість утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень в результаті одного сильного удару кулаком лівої руки в праву ділянку голови справа.

Можливість виникнення наявних у потерпілого тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту та ударі правою частиною голови об якийсь твердий тупий виступаючий над поверхнею землі предмет не виключається.;

- даними висновків додаткових судово-медичних експертиз № № 220, 221 від 29.10.2021 року, з яких вбачається, що експерт, взявши до уваги дані судово-медичної експертизи потерпілого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та переглянувши відеозаписи проведення слідчих експериментів, дійшов висновку про те, що не виключається можливість утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказують свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 під час проведення слідчих експериментів з їхньою участю.;

- поясненнями в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_16 , який підтвердив надані ним висновки судово-медичних експертиз, а також пояснив, що тілесні ушкодження, описані в медичній карті № 5090 стаціонарного хворого реанімаційного відділення КНП Волочиська БПЛ ОСОБА_6 відповідають переліку тілесних ушкоджень, що зазначені в медичній карті хворого № 10326, крім садана в ділянці справа, яке могло утворитися внаслідок прикладення травмуючої дії (зовнішнє тілесне ушкодження) і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Відомості про наявність у потерпілого даного садна не вплинуло на зроблений ним висновок про ступнінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень. Вказав, що таке садно не характерно при падінні на плоску поверхню (наприклад, асфальт), тому у висновку він вказав про можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок удару об виступаючу поверхню. Не виключається можливість утворення такого садна внаслідок падіння, при умові, якщо в момент падіння і удару голова була повернута в праву сторону, або особа впала тулобом і головою на праву сторону.

Експерт пояснив, що експертизу він провів на підставі медичної документації, в якій була зазначена вичерпна інформація і усі вихідні дані, необхідні для встановлення тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень, тому у нього не було підстав для проведення огляду потерпілого. Також ним було враховано, що з моменту нанесення тілесних ушкоджень до часу проведення експертизи пройшло майже 20 днів і за цей час зовнішні ушкодження, яким є садно, можуть зникнути, тому огляд потерпілого не вплинув би на результати висновку екпертизи.

Експерт пояснив, що на питання про положення тіла, в якому знаходився потерпілий в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, він надав відповідь про неможливість встановлення такого положення, оскільки наявні ушкодження могли утворитися як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні тіла, тобто у даній ситуації неможливо розмежувати, які ушкодження утворилися від удару, а які від падіння.

Також експерт пояснив, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли би утворитися і в результаті одного сильного удару кулаком лівої руки в праву ділянку голови справа, навіть без падіння потерпілого.

Крім того, пояснив, що не виключається можливість виникнення наявних у потерпілого тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту та ударі правою частиною голови об якийсь твердий тупий виступаючий над поверхнею землі предмет із наданням тілу прискорення (удар, поштовх). Однак, при самовільному падінні без надання тілу прискорення і без удару об виступаючий предмет, заподіяння таких тілесних ушкоджень не характерно і становить дуже невеликий відсоток вірогідності. При падінні з висоти власного зросту без удару головою об твердий виступаючий над поверхнею землі предмет утворення таких тілесних ушкоджень не характерно.

Експерт роз`яснив, що перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння не вплинуло на тяжкість отриманих ним тілесних ушкоджень. Вказав, що для того, щоб людина, яка перебуває в стані сп`яніння, впала від удару, необхідно прикладання меншої сили, однак, при цьому, на можливість отримання таких тілесних ушкоджень, які виявлені у потерпілого - перелом черепа, це не впливає. В людини під час алкогольного сп`яніння м`язи розслаблені, вона менш стійка на ногах, однак і падає вона з меншою силою, ніж твереза людина.

- даними відеозапису з камер відеоспостереження за 10.10.2021 року, встановлених на фасаді бару та всередині приміщення бару ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на яких зафіксовано, що в нічну пору 10.10.2021 року обвинувачений та потерпілий знаходилися в даному барі та сиділи за одним столом, звідки о 00:39 потерпілий з дівчиною (свідок ОСОБА_10 ) вийшли на вулицю, а приблизно через 1 хвилину за ними пішов обвинувачений. Також зафіксовано, що на вулиці обвинувачений рухається в напрямку, куди пішов потерпілий.;

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні захисник вказував на незаконність затримання обвинуваченого.

Згідно з даними протоколу затримання, ОСОБА_4 як особу, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, було фактично затримано працівниками поліції неподалік ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області о 10 год. 25 хв. 10.10.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи захисника щодо незаконного затримання обвинуваченого у період з 02 год. 24 хв. по 04 год. 39 хв. 10 жовтня 2021 року. Рапорт інспектора поліції ОСОБА_14 та довідка № 116 про проходження о 04 год. 39 хвилин огляду на стан сп`яніння, на які посилається захисник, достовірно не підтверджують обставин, що обвинувачений силою або через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що з місця події обвинувачений разом з іншими товаришами пішов в лікарню, оскільки хвилювався за потерпілого, а свідок ОСОБА_10 вказала, що в лікарні разом з обвинуваченим була його матір.

Суд не приймає доводи захисника про необгрунтованість та невідповідність вимогам кримінального процесуального законодавства повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, такі твердження спростовуються ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2021 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також висновками суду апеляційної інстанції в ухвалі від 18 жовтня 2021 року, якою за результатами розгляду апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді від 11 жовтня 2021 року залишено без змін.

Також захисник вважає неналежними та недопустимими доказами протокол огляду місця події від 10.10.2021 року, відеозапис з камер відеоспостереження бару, який було вилучено неуповноваженою особою на підставі ухвали про тимчасовий доступ та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.10.2021 року.

Судом встановлено, що огляд місця події від 10.10.2021 року був проведений у відповідності з вимогами КПК України та з письмового дозволу ОСОБА_17 , а відеозаписи із камер відеоспостереження отримані 10.10.2021 року від ФОП ОСОБА_18 , яка на запит слідчого добровільно їх надала, що узгоджується із нормами КПК України, тому відсутні підстави для визнання зазначених доказів недопустимими.

Суд не погоджується із твердженнями захисника про те, що у даній справі не встановлено обов`язкової складової інкримінованого кримінального правопорушення у вигляді ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та щодо недопустимості відомостей, зафіксованих в медичних документах, які були об`єктами експертного дослідження, а також недопустимості постанови про призначення експертизи.

Встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи № 218, експертом взято до уваги дані медичної картки IX-211010/10326 стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення КНП ХОЛ, отриманої на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ, та дані медичної картки №5090 стаціонарного хворого реанімаційного відділення КНП Волочиська БПЛ, отриманої слідчим без відповідної ухвали про тимчасовий доступ до документів.

Суд приймає до уваги роз`яснення судово-медичного експерта ОСОБА_16 про те, що тілесні ушкодження, які були описані в медичній карті № 5090 відповідають тілесним ушкодженням, описаним в медичній карті хворого № 10326, за виключенням садана на скронево-тім`яній ділянці справа, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Однак, наявність у потерпілого садна не вплинуло на зроблений ним висновок про ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, а саме тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

За таких обставин, враховуючи досліджені судом докази та надані експертом роз`яснення, суд вважає за необхідне виключити із формулювання обвинувачення дані про отримання потерпілим такого тілесного ушкодження як садано на скронево-тім`яній ділянці справа та не вбачає підстав для визнання висновку судово-медичної експертизи № 218 від 29.10.2021 року недопустимим доказом, який здобутий на підставі інформації, отриманій внаслідок істотного порушення права потерпілого.

На думку суду відсутні підстави сумніватися в правильності висновків судово-медичної експертизи № 218 від 29.10.2021 року та висновків додаткових судово-медичних експертиз № № 220, 221 від 29.10.2021 року, оскільки такі складені із дотриманням вимог статей 101, 102 КПК України без істотного порушення прав та свобод учасників кримінального провадження, а саме потерпілого та обвинуваченого.

При цьому суд також враховує те, що потерпілий не заявляв про порушення його прав щодо нерозголошення лікарської таємниці відносно отриманих ним тілесних ушкоджень, зазначених в медичній карті № 5090. Дані обставини не стосуються відомостей про здоров`я обвинуваченого, тому не можуть свідчити про істотне порушення його прав щодо лікарської таємниці.

Судово-медичний експерт ОСОБА_16 є кваліфікованим експертом із відповідною освітою та стажем роботи, згідно вимог Закону України Про судову експертизу, внесений до реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК.

Вказані експертизи було проведено з дотриманням Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6 та у відповідності до форми медичної документації 170/0, затвердженої Наказом МОЗ України 05.08.99 р. № 197.

Досліджені в судовому засіданні докази, в тому показання свідків, узгоджуються з даними висновків судово-медичних експертиз та з наданими роз`ясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_16 , допитаного в судовому засіданні в порядку ст. 356 КПК України.

Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про спрямування удару в праву сторону обличчя потерпілого, а саме в область щелепи, можуть свідчити про індивідуальне сприйняття ними тих моментів, які вони спостерігали, в тому числі і через суміжне розташування щелепної та скроневої кісток черепа.

Щодо наявності обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, суд враховує наступне.

В судовому засіданні встановлено, що наданий стороною обвинувачення доказ - довідка № 116, видана черговим лікарем КНП Волочиська ЦРЛ ОСОБА_8 , згідно з якою ОСОБА_4 10.10.2021 року о 3 год. 40 хв. перебував в алкогольному сп`янінні, що відповідає 1,14 проміле, отриманий без дотримання порядку, встановленому КПК України, а тому є недопустимим доказом і не приймається судом до уваги.

Згідно положень КПК України щодо доведеності обставин належними та допустимими доказами, сталої судової практики України, в тому числі і Верховного Суду, не виключена можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не лише результатами відповідного огляду на стан сп`яніння.

Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 під час допиту у судовому засіданні підтвердили факт спільного вживання з обвинуваченим алкогольних напоїв під час відпочинку в барі, після чого обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження. А тому, суд вважає доведеним, що в момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд не приймає до уваги дані висновку судово-медичної експертизи зразка крові № 2095, згідно з яким в крові ОСОБА_4 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів, оскільки біологічні зразки для проведення даної експертизи були відібрані в період часу із 16 год. 10 хв. по 16 год. 20 хв. 10.10.2021 року, тобто після спливу тривалого часу після вчинення кримінального правопорушення (більше 15 годин), тому не можуть бути визнані достовірними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за встановлених фактичних обставин в діях обвинуваченого не вбачається необережної форми вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, які характерні для злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 121 КК, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати можливість настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Так, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

Кримінальна відповідальність за необережне тілесне ушкодження (ст. 128 КК) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу злочину, передбаченого ст. 121 КК, за умови, якщо були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Розмежування умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 121 КК) і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ст. 128 КК) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до них.

Зі встановлених судом обставин справи вбачається, що в ході раптово виниклого конфлікту, обвинувачений умисно наніс кулаком лівої руки один удар в праву ділянку голови потерпілого, внаслідок чого потерпілий не втримавши рівноваги упав на асфальтне покриття. При цьому дії обвинуваченого носили активний, раптовий характер щодо потерпілого та не були рефлекторними.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень, за відсутності жодних об`єктивних даних про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони під час подій, свідчать про те, що обвинувачений, умисно, завдаючи без будь-якого попередження кулаком один удар потерпілому в область голови, тобто в життєво-важливий орган, будучи спортсменом, розраховував на силу удару та на такі можливі наслідки, як тілесні ушкодження потерпілого, від чого його здоров`ю буде спричинено шкоду. При цьому обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буду шкода.

Тобто, обвинувачений діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку за умисне заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Зазначені обставини вказують на наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками необережного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Доказів, котрі б підтверджували отримання потерпілим тілесних ушкоджень при інших обставинах, судом не здобуто. Не надано таких і стороною захисту.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений є особою молодого віку, не працює, навчається і здобуває освіту по спеціальності Фізична культура і спорт, де характеризується як посередній студент, який поєднує навчання із заняттям спортом, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, за період навчання в Волочиській дитячо-юнацькій спортивній школі зарекомедував себе як один із кращих спортсменів, на диспансерному обліку в нарколога та Д обліку у психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Ухвалюючи вирок суд приймає до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно яких факторами, які підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення, є вживання алкоголю та ставлення до правопорушень.

Орган пробації вважає, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є середнім, його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинуваченого обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з органом з питань пробації.

Також суд враховує думку потерпілого, який просив суд про обрання обвинуваченому несуворої міри покарання.

За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сукупність усіх перерахованих вище обставин у поєднанні з тяжкістю кримінального правопорушення, що визначена законом, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, вказують на можливість виправлення обвинуваченого при обранні йому покарання у виді позбавлення волі у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, та, оскільки виправлення та перевиховування обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

Суд вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати час його попереднього ув`язнення з 10 жовтня 2021 року по 12 листопада 2021 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази по справі: чорну чоловічу дублянку, яка упакована в сейф пакет SUD4032877, чоловічий чорний ватник із білим малюнком та написом, який упакований в сейф-пакет SUD3076340, що передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП№2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, повернути за належністю ОСОБА_4 .

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 13.10.2021 року, - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: