Провадження № 1-кп/761/976/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0004165 від 09 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України

та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь АР Крим, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004165 від 09 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

17.08.2022 на адресу суду надійшло клопотання директора ОСОБА_7, що діє в інтересах ТОВ «Аграрний дім «Геліос» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2017, (справа 757/26258/17-к) у кримінальному провадженні № 0004165 від 09 квітня 2015 року на рухоме майно, а саме: автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_6; автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_1; автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_2; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_4; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_5; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_3, із забороною розпорядження та користування вказаними транспортними засобами, що належать на праві приватної власності ТОВ «Аграрний дім «Геліос».

Клопотання мотивовано тим, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ТОВ «Аграрний дім «Геліос» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, службові особи товариства не є обвинуваченими в кримінальному провадженні, цивільний позов до товариства не пред`явлено, а тому ці обставини виключають можливість накладення арешту на майно товариства, оскільки у справі відсутні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особою майном та обумовлювали арешт її майна.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення справи на адресу суду не направляв.

Прокурор та інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 0004165 від 09 квітня 2015 року, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2017, справа 757/26258/17-к, накладено арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_6; автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_1; автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_2; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_4; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_5; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_3, із забороною розпорядження та користування вказаними транспортними засобами, що належать на праві приватної власності ТОВ «Аграрний дім «Геліос».

При цьому, як слідує з мотивувальної частини ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на нерухоме майно стало те, що вони є речовим доказом. Разом з тим, в ухвалі не конкретизовано, під які саме ознаки речового доказу підпадає вищезазначене майно в розумінні ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з моменту накладення арешту на майно на день звернення з вказаним клопотанням про скасування арешту майна сплинуло понад 5 років.

Крім того, в судовому зсіданні встановлено, що ТОВ «Аграрний дім «Геліос» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється судове провадження, службові особи товариства не є обвинуваченими в кримінальному провадженні, цивільний позов до товариства не пред`явлено, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та суттєво обмежує непорушне право власника на мирне володіння своїм майном, закріплене Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на згадане рухоме майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

А тому, необхідно скасувати арешт, накладений на рухоме майно, а саме: автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_6; автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_1; автомобіль-самоскид МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_2; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_4; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_5; причіп-самоскид МАЗ 856103-010 НОМЕР_3, із забороною розпорядження та користування вказаними транспортними засобами, що належать на праві приватної власності ТОВ «Аграрний дім «Геліос».

На підставі наведеного, клопотання директора ОСОБА_7, що діє в інтересах ТОВ «Аграрний дім «Геліос» про скасування арешту майна слід задовольнити, а арешт майна - скасувати.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 350 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання директора ОСОБА_7, що діє в інтересах ТОВ «Аграрний дім «Геліос» про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, у кримінальному провадженні № 0004165 від 09 квітня 2015 року, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року, а саме з рухомого майна: автомобіля - самоскиду МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_6; автомобіля - самоскиду МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_1; автомобіля - самоскиду МАЗ 6501А8-325-000 НОМЕР_2; причіпа - самоскиду МАЗ 856103-010 НОМЕР_4; причіпа - самоскиду МАЗ 856103-010 НОМЕР_5; причіпа - самоскиду МАЗ 856103-010 НОМЕР_3, із забороною розпорядження та користування вказаними транспортними засобами, що належать на праві приватної власності ТОВ «Аграрний дім «Геліос».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ОСОБА_5

____________________ __________________ ___________________