ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1602/22 Справа № 175/2908/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю

представника власника

майна - захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , поданою на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області про арешт майна від 27.06.2022 року

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року було задоволено клопотання слідчого СВ поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Анзелем у кримінальному провадженні № 0000037 і накладений арешт на земельну ділянку, що розташована на території Слобожанської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:027:0004 площею 0,0885 га, призначену для особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_8 , шляхом заборони розпорядження цією земельною ділянкою до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У клопотанні слідчого зазначено, що у 25 травня 2021 року надійшло повідомлення про те, що посадові особи органів державної влади, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи у інтересах третіх осіб, здійснили дії по відведенню земельної ділянки, що розташована на території Слобожанської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:027:0004 площею 0,0885 га і яка використовується на цей час фізичними та юридичними особами із порушенням вимог земельного законодавства.

Слідчий суддя, погоджуючись із наведеними у клопотанні слідчого даними та обставинами, із зазначенням змісту ст.107,170,172 КПК України, вважав, що зазначена вище земельна ділянка незаконно вибула із власності держави та була набута у власність усупереч вимогам чинного законодавства, тобто, може бути об`єктом кримінально протиправних дій.

На ухвалу слідчого судді захисниця ОСОБА_6 , діючи у інтересах власниці арештованого майна ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу іх проханням про скасування судової ухвали та про ухвалення нової, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсзі.

Мотивує прохання тим, що ОСОБА_8 є добросовісною набувачкою та власницею земельної ділянки, на яку слідчий суддя необгрунтовано наклав арешт, що підтверджується змістом нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.02.2020 року.

Крім того, захисниця вважає, що земельна ділянка не відповідає зазначеним у ст.98 КПК України критеріями речового доказу, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_8 взагалі причетна і має відношення до її відведення і, ані клопотання прокурора, ані ухвала слідчого судді не містить про це жодного посилання.

Крім того, слідчий, подаючи до суду клопотання про арешт майна, взагалі не перевіряв належність такого майна фізичним або юридичним особам, яким було б заборонено розпоряджатись або користуватись земельною ділянкою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисниці ОСОБА_6 на підтримку поданої нею апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів, дослідивши матеріали судового провадження та співставивши їх із наведеними у апеляційній скарзі доводами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94,132,137 КПК України, повинен врахувати правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна у якості доказів у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається із проханням про арешт майна, оскільки вказані норми узгоджуються із ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод , відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинне здійснюватись відповідно до закону, а, отже, суб`ект, який ініціює таке обмеження, повинен обгрунтувати свою ініціативу у контексті норм закону.

Як убачається із наданих апеляційному суду матеріалів, 26 травня 2021 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що посадові особи органів державної влади, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи у інтересах третіх осіб, здійснили дії по відведенню земельної ділянки, що розташована на території Слобожанської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:027:0004 площею 0,0885 га і яка використовується на цей час фізичними та юридичними особами із порушенням вимог земельного законодавства.

Попередня правова кваліфікація дій невстановлених посадових осіб визначена за ч.1 ст.364 КК України.

Постановою від 22.06.2022 року слідчий СВ поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 визнав у якості речового доказа земельну ділянку, що розташована на території Слобожанської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:027:0004 площею 0,0885 га як таку, що відведена у власність ОСОБА_9 за її клопотанням, для ведення особистого селянського господарства відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.02.2019 року і яка, відповідно до висновку судової експертизи, не відповідає вимогам земельного законодавства.

Відповідно до укладеного між ОСОБА_10 (попередньою власницею) та ОСОБА_8 нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.02.2020 року остання є власницею земельної ділянки, що розташована на території Слобожанської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:027:0004 площею 0,0885 га.

У клопотанні слідчого та у оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутні посилання на докази причетності ОСОБА_8 (окрім використання не за призначенням) до процедури незаконного відчуження цієї земельної ділянки у 2018-2019 роках, та набуття її у власність ОСОБА_8 усупереч вимогам законодавства, а слідчий взагалі не зазначив належність цієї ділянки саме ОСОБА_8 , виклавши у резолютивній частині клопотання прохання про арешт майна.

Апеляційні доводи захисниці ОСОБА_6 є слушними та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді- скасуванню на підставі п.2 ч.3 ст.407 КПК України, із постановленням нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.170,405,407,422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року про арешт майна -земельної ділянки, що розташована на території Слобожанської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:027:0004 площею 0,0885 га, призначеної для особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_8 , шляхом заборони розпорядження цією земельною ділянкою до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Анзелем у кримінальному провадженні № 0000037 про накладення арешту на земельну ділянку, що розташована на території Слобожанської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:027:0004 площею 0,0885 га.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4