КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2022 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лазарівці Брусилівського району Житомирської області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалоюзадоволено клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваногоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 листопада 2022 року включно.

Згідно ухвали, слідчий суддя, оцінивши в сукупності встановлені у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, обґрунтованість підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки він не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти існуючим ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Сторона захисту вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною.

Як вказує апелянт, прокурором не доведено слідчому судді те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник просить врахувати, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки (проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною), постійне місце проживання в Київській області.
Також захист стверджує, що сторона обвинувачення не надала жодного доказу існування хоча б одного ризику, який би виправдовував необхідність застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .
Крім того, як вказує захисник, абсолютно необгрунтованою є підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 255, ст. 190 КК України, оскільки в матеріалах, які додані до клопотання слідчого, взагалі відсутні будь-які докази причетності ОСОБА_6 до вказаних кримінальних правопорушень.

На думку сторони захисту, достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та таким, що буде запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, буде домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження №0001613 від 12 червня 2022 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: у створенні злочинної організації, керівництві такою організацією та її структурними частинами, участі у злочинній організації, а також в організації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, повторно, у складі злочинної організації.
30 вересня 2022 року ОСОБА_10 було затримано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та 01 жовтня 2022 року йому було повідмолено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

01 жовтня 2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2022 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 листопада 2022 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» п. 88).

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Зазначені в клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які пояснюють те, що через інтернет сайт Layboard.com вони знаходили оголошення з працевлаштування за кордоном, після чого телефонували за номером телефону, вказаному на сайті. В телефонному режимі потерпілим повідомляли про умови працевлаштування, після чого просили перевести кошти на банківську картку за надані послуги. Проте, послуги, за які було переведено кошти, надані не були, а всі прохання повернути сплачені грошові кошти проігноровані; протоколами допитів свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які працювали у даній організації та підтвердили факт того, що громадяни не отримували послуги з працевлаштування, після проведення оплати; протоколами проведення НСРД; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , яка була залучена до конфіденційного співробітництва при проведенні НСРД, а саме контролю над вчиненням злочину у формі контрольованої закупки; протоколами огляду; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Це підтверджено дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі доведених органом досудового розслідування та прокурором обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Колегією суддів встановлено, що як слідчим у клопотанні, так і прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність вказаних ризиків слугує підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, сімейний стан, репутацію підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Крім того, на даній початковій стадії досудового розслідування підстави для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, як того просить сторона захисту, відсутні, з огляду на інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_8 про незаконне проведення судового засідання в суді першої інстанції, не є такими, що свідчать про порушення права на захист, оскільки розгляд клопотання відбувся за участю захисника ОСОБА_5 .

Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні,
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 листопада 2022 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4033/2022
Єдиний унікальний номер 753/11638/22
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_27 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1