Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1775/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 26.02.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, українця, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 25 лютого 2023 року, ОСОБА_3 , згідно наявного регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС, маючи у володінні посвідченням водія серії НОМЕР_1 категорії «В, В1», яке було видане на його ім`я 15.09.2021 року територіальним сервісним центром МВС - 6350, будучи обізнаним з правилами та порядком перетину державного кордону України, а також порядком та підставами виїзду за межі країни громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, яким в період дії правового режиму воєнного стану забороняється, з метою уникнення та всупереч вказаних обмежень, щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), та продовженого з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, діючи із прямим умислом спрямованим на порушення встановленого порядку оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами категорій «А, А1, С, СІ. Д, Д1, ВЕ, С1Е. СЕ. Д1Е, ДЕ», тобто підроблення офіційного документа - посвідчення водія, для подальшого внесення його до системи «Шлях» на підставі трудового договору укладеного між ним та ТОВ «Адоніс-Україна» і безперешкодного його подальшого перетину кордону в особі - водія тягача, який здійснює перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_2 , діючи всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою подальшого використання, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_4 » про виготовлення посвідчення водія України на його ім`я, якому передав персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, для внесення їх до підробленого документу.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, але не пізніше 25 лютого 2023 року, знаходячись у центральній частині м. Берегово, Закарпатської області, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я « ОСОБА_4 », заздалегідь підроблене посвідчення водія України серії НОМЕР_2 начебто видане 15.09.2021 року територіальним сервісним центром МВС - 6350 на його ім`я, яке є офіційним документом і надає право керування транспортними засобами категорії «А1, А, В1, В, СІ, С, Б1, Б, ВЕ, С1Е, СЕ, Б1Е, БЕ» для подальшого його використання.

Після цього, 25 лютого 2023 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску «Дякове», за адресою: с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, Берегівського району та будучи учасником дорожнього руху, в якості водія автомобіля марки «БАР», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під час перевірки особи - водія транспортного засобу та супровідних документів на автомобіль і вантаж, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути ним повідомлені, на території України пред`явив начальнику відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , начебто видане 15.09.2021 року територіальним сервісним центром МВС - 6350 на його ім`я із правом керувати транспортними засобами категорій «А, А1, С, СІ, Д, Д1, ВЕ, С1Е, СЕ, Д1Е, ДЕ», достовірно знаючи, що воно є підробленим, що підтверджується листом територіального сервісного центру МВС - 2146 № 31/7/6-13 від 04.01.2023, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-22/2297-ДД від 09 березня 2023 року посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 від 15.09.2021 року видане ТСЦ 6350, всі фонові графічні зображення та друкований текст, яким виконані назви граф, нанесені струменевим способом друку, вихідні дані підприємства виробника бланку, нанесені способом лазерного гравіювання, друкований текст персональних даних (персоналізація), якими заповнені графи посвідчення водія, нанесені термографічним способом друку. Посвідчення водія (без заповнення персональними даними), за способом виготовлення та спеціальними елементами захисту, не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_7 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором подано клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві у підробленні документа який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням положень ст.68 КК України, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України .

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, вчинених проступків, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) ггривень.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта у відповідності до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі ста (1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

-посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , від 15.09.2021 року видане ТСЦ 6350 та трудовий договір №18 від 10 лютого 2023 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Україна» та ОСОБА_3 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати:

- на проведення судової технічної експертизи документів від 09.03.2023 за № СЕ-19/107-23/2297-ДД у розмірі 1510,24 гривень - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1