Справа № 274/550/23
Провадження №1-кп/0274/521/23
ВИРОК
Іменем України
10.03.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки російської федерації, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,-
При цьому, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про блокування доступу до соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133 та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи для його обходу, встановлений на власному комп`ютері марки «LG» з ім`ям WIN-CQMTURUF4, веб-браузер « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із спеціалізованим розширенням «VPN», умисно, цілеспрямовано, будучи обізнаною про публічно комунікативний характер вказаної соціальної мережі через можливість поширення у ній інформації серед невизначеного кола осіб, користувалась власною веб-сторінкою (акаунтом) у вказаній російській соціальній мережі, зокрема ознайомлювалась з текстовими та відео матеріалами, аудіо записами та зображеннями, розміщеними іншими її користувачами, та поширювала їх.
У подальшому, не пізніше 09.04.2022, у ОСОБА_6 , з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких містяться виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, шляхом їх розміщення на власній веб-сторінці (акаунті) указаної соціальної мережі.
У подальшому, не пізніше 13.05.2022, у ОСОБА_6 , з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, знову виник злочинний умисел, направлений на повторне поширення серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких містяться виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, шляхом їх розміщення на власній веб-сторінці (акаунті) указаної соціальної мережі.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації та у повторному поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.
19.01.2023 у вищезазначеному кримінальному провадженні між обвинуваченою та прокурором укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена узгодили міру покарання останній за вчинений нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Крім того, в порядку ст. 75 КК України узгоджено звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.436-2, ч. 3 ст.436-2 КК України, які згідно ст.12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, на спеціальних обліках не перебуває, є особою похилого віку, пенсіонеркою, дитиною війни.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 19.01.2023 відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду вищезазначену угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.
Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та державним обвинувачем.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій:щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій - не встановлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді, скасувати
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 січня 2023 між прокурором Житомирської обласної прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_6 винуватою за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.2 ст.436-2 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч.3 ст.436-2 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30.08.2022 на : системний блок чорного кольору "LG" та мобільний телефон білого кольору "Samsung" з сім - картою НОМЕР_1 , вилучені 24.08.2022 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_6 .
Речовий доказ, після набрання вироком законної сили, а саме : мобільний телефон білого кольору "Samsung" з сім - картою НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_6 .
На підставі ч.9 ст.100 КПК України, ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, у зв`язку із застосуванням спеціальної конфіскації вилучити у власність держави системний блок чорного кольору "LG", який належить ОСОБА_6 та переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Управління СБ України в Житомирській області.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1