1 із 5 Справа № 297/2179/20
Провадження №1-кп/303/222/21

У Х В А Л А

про скасування арешту на майно

28 грудня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

Носов ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за частиною 2 статті 15 пункт 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263КК України,-

з участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

У проваджені суду знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 пункту 6 частини 2 статті 115, частини 4 статті 187, частини 1 статті 263 КК України.

Захисник ОСОБА_5 звернулася до суду клопотанням про скасування арешту на рухоме майно її підзахисного, на яке накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року.

Клопотання мотивоване тим, що зазначеною вище ухвалою слідчого судді в рамках даного кримінального провадження було накладено арешт на вилучені речі під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 .

Зазначає, що відповідно до вимог статті 174 КПК України відпала потреба у накладені арешту на вищевказані речі, просила скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року, так як був накладений безпідставно. Щодо паспортів та посвідчень, арешт вважає що арешт накладено з порушенням норм процесуального законодавства.

Покликається на частину 1 статті 170 КПК України, відповідно до якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або

2 із 5

містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, захисник вказує на вимоги частини 2 статті 167 КПК України, відповідно до якої тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В даному випадку, за наслідками проведеного досудового розслідування не було встановлено взаємозв`язок вилучених при затриманні ОСОБА_6 в Київській області речей, з даним кримінальним провадженням, оскільки вони не направлялись на експертизу, не досліджувалися в судовому засіданні і прокурор не просить їх дослідити, тому вважає, що на даний час у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, вилученого під час затримання ОСОБА_6 відпала потреба.

Окрім того, арешт належних на законних підставах ОСОБА_6 документів, які посвідчують його особу та/або надають йому право керування транспортними засобами, є явно протиправним, тобто накладення арешту на них є безпідставним. Зокрема, Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ визначено що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон або дипломатичний і службовий паспорти, посвідчення особи моряка і проїзний документ дитини.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що під час розгляду клопотання про арешт тимчасово вилучено майна було допущено ряд процесуальних порушень, а саме розгляд клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно відбувався без повідомлення та участі ОСОБА_6 , обвинуваченому не вручено ухвали про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, не враховано правові підстави для арешту майна, не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник ОСОБА_5 просили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року, на вилучені у обвинуваченого особисті речі. Одночасно захисник просила не скасовувати арешт, в частині вилучених у ОСОБА_6 одинадцяти квитанцій з ломбарду, оскільки факт наявності цих документів вказує на недоведеність вини обвинуваченого.

Прокурор та представник потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечили щодо скасування арешту в частині особистих речей та документів обвинуваченого. Стосовно інших речей, які підлягають конфіскації при призначенні покарання просили відмовити.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року в рамках даного кримінального провадження було накладено арешт на вилучені речі під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, IMЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з

3 із 5

сім карткою № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy ALOS», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Нокіа». ІМЕІ 1: НОМЕР_6 ІМІ І 2: НОМЕР_7 з сім карткою № НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ 1: НОМЕР_9 ІМЕІ 2: НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки «Ерго», чорного кольору, з сім картам № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 ; банківську картку № НОМЕР_13 ; банківську картку № НОМЕР_14 ; банківську картку № НОМЕР_15 ; 7 (сім) карток; ланцюг з металу жовтого кольору; 11 квитанцій з ломбарду; флеш накопичувач мікро SD 32 GB; перстень сріблястого кольору; сувеніру вигляді ложки сріблястого кольору; два слоти для сім карток; шкіряна сумка чорного кольору; спортивна сумка чорного кольору з речами; шкіряна сумка з одягом; грошові кошти в сумі 40 грн.; кросівки чорного кольору; окуляри; посвідчення «PRESS» нa ім`я ОСОБА_10 ; паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_6 ; закордонний паспорт громадянина України па прізвище ОСОБА_6 ; посвідчення водія на прізвище ОСОБА_6 .

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Із зазначеної вище ухвали слідчого судді вбачається, що рішення про накладення арешту на вилучені в ході обшуку обвинуваченого особисті речі прийнято з метою збереження речових доказів.

Одночасно встановлено, що на теперішній час відсутні підстави для проведення будь-яких слідчих дій з вказаними речами. Також, за наслідками проведеного досудового розслідування не було встановлено взаємозв`язок вилучених при затриманні обвинуваченого речей, з даним кримінальним провадженням, сторона обвинувачення не зверталася з клопотанням про дослідження даних речей під час судового розгляду.

У відповідності до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно частини 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Стаття 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод Україна гарантує кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в

4 із 5

інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини та положень національного кримінального процесуального законодавства, на сьогоднішній день мета арешту майна досягнута. При цьому, подальший арешт особистих речей, що належать обвинуваченому, порушує законні права та інтереси власника цього майна, що є неприпустимим.

Таким чином, на даний час відпала потреба в застосуванні арешту майна, вилучено під час затримання обвинуваченого, тому клопотання в порядку статті 174 КПК України, про скасування арешту майна по кримінальному провадженню підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вимогами статтями 174, 372 КПК України, колегія суддів ,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за частиною 2 статті 15 пункт 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263КК України задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року, в часті наступного рухомого майна:

- мобільного телефону марки «Нокіа», чорного кольору, IMЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 ;

- мобільного телефону марки «Samsung Galaxy ALOS», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ;

- мобільного телефону марки «Нокіа», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 ІМІ І 2: НОМЕР_7 з сім карткою № НОМЕР_8 ;

- мобільного телефону марки «Нокіа», ІМЕІ 1: НОМЕР_9 ІМЕІ 2: НОМЕР_10 ;

- мобільного телефону марки «Ерго», чорного кольору, з сім картам № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 ;

- банківської картки № НОМЕР_13 ;

- банківської картки № НОМЕР_14 ;

- банківської картки № НОМЕР_15 ;

- 7 (сім) карток;

- ланцюжка з металу жовтого кольору;

- флеш накопичувача мікро SD 32 GB;

- перстня сріблястого кольору;

- сувеніра у вигляді ложки сріблястого кольору;

- двох слотів для сім карток;

- шкіряної сумки чорного кольору;

- спортивної сумки чорного кольору з речами;

- шкіряної сумки з одягом;

- грошових коштів в сумі 40 грн.;

- кросівок чорного кольору;

- окулярів;

- посвідчення «PRESS» нa ім`я ОСОБА_10 ;

- паспорта громадянина України на прізвище ОСОБА_6 ;

- закордонного паспорту громадянина України па прізвище ОСОБА_6 ;

- посвідчення водія на прізвище ОСОБА_6 .

5 із 5

Вилучені речи повернути їх власнику - ОСОБА_6 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуюча Оксана МАРГИТИЧ

Суддів

ОСОБА_11