ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/466/22 Справа № 711/6202/22 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

25 листопада 2022 року слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 60 днів, подане в рамках кримінального провадження за № 0000330 від 23.11.2022, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 діб, тобто до 21.01.2023 включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_9 заставу в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн та зазначено, що у разі внесення застави, необхідно звільнити підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти.

Роз`яснено підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не виїжджати за межі міста Ватутіне без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.

Роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснено, що обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 23.01.2023 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала мотивована тим, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_9 переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

На думку слідчого судді, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, разом з цим відносно ОСОБА_9 в суді перебувають матеріали обвинувальних актів у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі і за аналогічний злочин у якому на даний час підозрюється, за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто ОСОБА_9 відомо про незаконність вчинення дій щодо зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу у яких він підозрюється та наслідки таких дій, що свідчить про стійку схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень в даній сфері, а тому ризики, про які зазначає прокурор, щодо можливості продовження злочинної діяльності у якій ОСОБА_9 підозрюється чи вчинення інших кримінальних правопорушень є обґрунтованими та на даний час об`єктивно існують.

Також, слідчий суддя врахував посилання прокурора на можливість ОСОБА_9 переховуватись від суду, зважаючи на характеризуючі дані про особу підозрюваного та тяжкість санкції кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, чи іншим чином здійснювати перешкоди для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку, що наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного (вік, стан здоров`я, не є особою з інвалідністю та відсутні дані, що за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО), дають достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги відомості про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який є особою пенсійного віку, який має постійне місце проживання, вдівець, здійснює догляд за племінницею ОСОБА_10 , яка хворіє на психічне захворювання та на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у Черкаській обласній психіатричній лікарні, його дохід (розмірі пенсії), не є особою з інвалідністю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу положень ст. 89 КК України, вважається раніше не судимим, наявність кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді у суді, існуючі ризики у кримінальному провадженні, а також обставини кримінального правопорушення у якому він підозрюється.

Тому задля досягнення дієвості кримінального провадження, запобігання існуючим ризикам, недопущення негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя, приймаючи оскаржувану ухвалу, керувався виключно доводами досудового слідства, та вважав, що є достатньо підстав для ризику ухилення ОСОБА_9 від слідства та суду або подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень. Слідчий суддя повністю знехтував наданими захистом характеризуючими особу даними, що свідчать про ОСОБА_9 , як про свідомого, активного члена громади, що займається реальною волонтерською діяльністю, опікується психічно хворою племінницею, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання. А також судом не взято до уваги те, що ОСОБА_9 не має статусу засудженого і висунуті проти нього раніше обвинувачення, станом на день винесення ухвали про обрання запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження.

Зазначає, що обираючи даний вид запобіжного заходу, слідчий суддя взагалі не врахував ні добросовісної поведінки підзахисного, ні позитивної репутації, ні вік особи, ні наявність у нього на утриманні племінниці та відсутність з боку слідства обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Крім протоколу обшуку, взагалі жодних матеріалів, що свідчать про імовірну причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення не надано. Приєднаний до клопотання протокол затримання не несе будь-якої інформації щодо обгрунтованості підозри, а є лише фактом вчинення процесуальної дії в порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, маючи дані щодо доходу ОСОБА_9 , слідчий суддя призначив заставу у розмірі 99 240 грн, що є занадто великою сумую для рівня доходу ОСОБА_9 , відповідно слідчий суддя унеможливив для останнього реалізації права на її внесення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини судового провадження і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що в провадженні слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 перебувають матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 23.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 4).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, а також з невстановленою метою - предмет схожий на гранату з маркуванням «107 53- 80Т», предмет схожий на підривник з маркуванням «УЗРГМ-2 74-80 583», 400 предметів схожих на патрони калібру 5,6 мм, 122 предмети схожих на патрони калібру 5,45 мм, предметів схожих на патрони калібру 5,6 мм, 2 предмети схожі на патрони калібру 7,62 мм.

Після чого, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з часу придбання зберігав за адресою: АДРЕСА_1 .

23.11.2022 з 08 год. 45 хв. до 12 год. 13 хв. за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: два предмети зовні схожі на набої калібру 7,62 мм, один предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «107 53-80 Т», один предмет зовні схожий на підривник з написом «УЗРГМ-2 74-80 583», 8 упаковок з предметами зовні схожими на набої калібру 5,6 мм, 6 упаковок з предметами зовні схожими на набої калібру 5,45 мм (по 20 предметів в кожній коробці, два предмети зовні схожі на набої калібру 5,45 мм, предмет зовні схожий на багнет-ніж (а.с. 23-29).

23.11.2022 о 12 годині 13 хвилин ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 15-19).

24.11.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 20-22).

Причетність ОСОБА_9 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на даний час підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу обшуку та даними протоколу затримання ОСОБА_9 від 23.11.2022, зокрема в ході обшуку за адресою проживання підозрюваного було вилучено виявлені предмети та заарештовано ОСОБА_9 .

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі до семи років.

Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, апеляційний суд враховує наступні обставини.

ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де і вчинив інкримінований йому злочин, є пенсіонером за віком, проживає з племінницею ОСОБА_10 та доглядає за останньою, оскільки та тривалий час хворіє та має ознаки психічного захворювання. Стороною захисту суду надано подання про визнання ОСОБА_10 недієздатною та призначення ОСОБА_9 її опікуном від 20.10.2021 № 2555/02-12, проте будь-які дані про те, що він призначений опікуном ОСОБА_10 суду надано не було. Крім того, як підтверджено стороною захисту вона періодично перебуває на лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради».

Згідно довідки-характеристики Виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 25.11.2022 та листа Виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 25.11.2022, ОСОБА_9 з 14.04.2022 здійснює волонтерську діяльність по наданню гуманітарної допомоги для потреб ЗСУ та внутрішньо переміщеним особам Ватутінської територіальної громади. Проявив себе як дисциплінований, цілеспрямований і відповідальний мешканець громади. Від сусідів відносно ОСОБА_9 скарг до міської ради не надходило.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту стосовно наявності у підозрюваного ОСОБА_9 міцних соціальних зав`язків, а також даних про особу підозрюваного, оскільки зазначене знижує вищенаведені ризики, але не настільки, щоб надати можливості для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

На ряду з цим, відносно ОСОБА_9 наразі до суду скеровані обвинувальні акти за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України (скеровано 31.10.2018), за ч. 2 ст. 307 КК України (скеровано 30.11.2018), за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України (скеровано 30.05.2019) і на даний момент він знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Зокрема в 2018 році, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено рушницю для відстрілу патронів калібру 5,6 мм з набоями до неї в кількості 53 шт, обріз двохствольної рушниці та 5 патронів калібру 12 мм., який останній зберігав за місцем проживання без передбаченого законом дозволу. Обвинувальний акт направлено до суду 31.10.2018 (а.с. 31).

Також 08.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речовини рослинного походження, які згідно висновка експерта № 2/1410 від 12.10.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою наркотичного засобу у перерахунку на суху речовину 29.10 грама, які останній зберігав без мети збуту. 31.10.2018 направлено до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 УУ України (а.с. 32).

Під час санкціонованого обшуку 26.02.2019 у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_9 було виявлено та вилучено 2 скляні банки із вмістом речовини темного кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на порох. Надані на експертизу проби речовини відповідно до судової експертизи являлись вибуховою речовиною механічною сумішшю двоосновного та одноосновного бездимних (нітроцелюлозних) порохів. Окрім цього, в ході даного обшуку було виявлено та вилучено сто сорок дев`ять патронів, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї. На ряду з цим, також виявлено та вилучено 15 п/е пакетів із вмістом подрібленої речовини рослинного походження, які згідно висновка експерта № 2/486 від 25.04.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою наркотичного засобу у перерахунку на суху речовину 3,92 г, 3,73 г, 3,78 г, 3,51 г, 3,71 г, 4,02 г, 3,96 г, 3,89 г, 3,98 г, 3,47 г, 3,68 г, 3,61 г, 3,88 г, 3,75 г, 3,77 г відповідно. Обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України направлено до суду 30.05.2019 (а.с. 34).

З викладеного вбачається, що ОСОБА_9 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, відносно нього в суді перебувають матеріали обвинувальних актів у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі і за аналогічний злочин у якому на даний час підозрюється, за ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 відомо про незаконність вчинення дій щодо зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу у яких він підозрюється та наслідки таких дій, що свідчить про стійку схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень в даній сфері, а тому ризики, про які зазначає прокурор, є обґрунтованими та на даний час об`єктивно існують.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки, наявність існування вказаних ризиків підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, щодо яких складено обвинувальні акти та кримінального правопорушення щодо якого підозрюється ОСОБА_9 .

Щодо визначення розміру застави, то слід зазначити, що ч. 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, визначаючи розмір застави ОСОБА_9 , врахував вказані норми закону, особу підозрюваного, врахував обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, а саме, що злочин було вчинено в умовах воєнного стану, тому обґрунтовано визначив заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн і узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, наявність характеризуючих даних про ОСОБА_9 хоч і мають місце, проте в даному випадку, на переконання апеляційного суду, не можуть бути безумовними підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі зменшення розміру застави.

Доводи захисника про необхідність зменшення розміру застави ОСОБА_9 під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який матеріали справи не містять, що вірно враховано судом першої інстанції, адже обраний щодо ОСОБА_9 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, а ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження не зменшились.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20 грудня 2022 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4 .