Номер провадження: 11-сс/813/463/23
Справа № 494/353/23 1-кс/494/116/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березівського райсуду Одеської обл. від 28.02.2023, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність посадових осіб СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні зазначеної скарги, слідчий суддя послався на те, що дії суб`єктів оскарження щодо невнесення відомостей до ЄРДР не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, оскільки ні заява скаржника до поліції, ні матеріали ЄО не містять будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про дійсне вчинення кримінального правопорушення, а також підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, натомість, всі скарги в порядку ст. 303 КПК України можуть бути подані до слідчого судді в період проведення досудового розслідування.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що 28.02.2023 їй було відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність посадових осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР, проте причини відмови їй невідомі, оскільки в судовому засіданні вона присутньою не була.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить витребувати матеріали провадження суду 1-ої інстанції, надати їй можливість ознайомитись із ними, а також оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились, не зважаючи на те, що були своєчасно та належним чином сповіщені про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просив провести апеляційний розгляд без участі прокурора та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В свою чергу, заявник ОСОБА_6 була сповіщена про дату судового засідання завчасно, зокрема, 15.03.2023, за допомогою засобів мобільного зв`язку, проте жодних клопотань про відкладення розгляду або його здійснення за її відсутності не подавала, так само як і не з`явилась до суду для ознайомлення із матеріалами провадження; доповнень до апеляційної скарги не подавала.

Враховуючи неявку заявника в судове засідання без поважних причин, апеляційний суд, керуючись вимогами ч.4 ст.405 та ч.4 ст.107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальний процесуальним законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді убачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону.

Вимоги ч.1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої заявником ОСОБА_6 до суду 1-ої інстанції 27.02.2023 (а.к.п.1) вбачається, що остання оскаржує бездіяльність посадових осіб СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення станом на 27.02.2023 до ЄРДР відомостей за її заявою №613 від 23.02.2023 про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту оскарженої ухвали слідчого судді, в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 23.02.2023 року, ОСОБА_6 просила внести до ЄРДР відомості стосовно працівників поліції за ст. 365 КК України у зв`язку з тим, що, на її думку, працівниками поліції допущена тяганина, внаслідок чого ОСОБА_8 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України через закінчення строків давності (а.к.п.25).

Так, ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2022, яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.07.2022 була залишена без змін (справа №494/1789/21), ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1) ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та к/п №0000229 від 07.06.2017 закрито (а.к.п. 14-19).

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зазначені вимоги законодавчих актів знайшли своє відтворення в правовій позиції, викладеній в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №347/1400/18 (провадження №51-2890км22), відповідно до якої слідчий (прокурор) після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР; таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічна позиція міститься також в п.п. 35-36 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), в якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, диспозиція ст.365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

За таких обставин апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що в своїй заяві про кримінальне правопорушення заявник ОСОБА_6 не наводить жодних відомостей стосовно того, в чому конкретно, на її переконання, виразилось перевищення працівниками поліції влади або службових повноважень під час проведення досудового розслідування к/п №0000229 стосовно ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, натомість, зазначає про те, що останніми була допущена тяганина, внаслідок якої вищевказане кримінальне провадження було закрито та ОСОБА_8 було звільнено від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу заявника на те, що, відповідно до положень ст.303 та ст.308 КПК України, рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора, в тому числі недотримання під час досудового розслідування розумних строків, можуть бути оскаржені до слідчого судді та прокурора вищого рівня під час досудового розслідування.

Разом з тим, досудове розслідування к/п №0000229 наразі завершено, судове рішення стосовно ОСОБА_8 прийнято та набрало законної сили, натомість, жодних скарг в період проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження стосовно допущеної, на думку заявника, тяганини з боку слідчого або прокурора від ОСОБА_6 не надано.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий судді дійшов правильного висновку про те, що в поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник ОСОБА_6 не наводить конкретних достовірних та об`єктивних обставин, які б свідчили про вчинення співробітниками поліції будь-якого кримінального правопорушення та були б підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.24, 214, 303, 306, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3