Березівський районний суд Одеської області
07.03.2023
Справа № 494/141/23
Провадження № 1-кп/494/80/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка матеріали кримінального провадження №0000506 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Заводівка Березівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі- КК України),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 13.11.2022 року, приблизно о 22-00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, він перебував у приміщені літньої кухні домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_7 . У ході суперечки, що виникла під час вживання алкогольних напоїв, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішов до приміщення житлового будинку за вищевказаною адресою, де з сейфу у житловій кімнаті дістав зареєстровану за ним гладкоствольну довгоствольну мисливську рушницю «ИЖ 58 МАЕ» А НОМЕР_1 16 калібру виробництва СРСР (Іжевський механічний завод), та з якою повернувся до приміщення літньої кухні. У подальшому, під час перебування у вказаному приміщені літньої кухні, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, здійснив один постріл із вищевказаної гладкоствольної довгоствольної мисливської рушниці в область обличчя ОСОБА_7 , тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового сліпого поранення шиї, голови та тулуба (вхідна вогнепальна рана на шиї та обличчі зліва) з пошкодженням кровоносних судин шиї зліва (лівої лицьової артерії, лівої лицьової вени, лівої внутрішньої яремної вени, лівих зовнішньої та внутрішньої сонних артерій), з багатосколковими переломами тіл та лівих поперечних відростків ІІІ-VІ шийних хребців зліва (з розтрощенням спинного мозку) та тіла нижньої щелепи зліва, що належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправним заподіянням смерті ОСОБА_7 .

На розгляд суду досудовим слідством внесено обвинувачення ОСОБА_5 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме: у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_5 скоїв умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 115 КК України .

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення про те, яким чином ним було скоєно кримінальне правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочину.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не знаходиться на наркологічному та психіатричному обліку, позитивно характеризується за місцем мешкання. Суд також враховує, що обвинувачений ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв на момент скоєння злочину та у теперішній час, та примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить щире каяття, оскільки останній у судовому засіданні неодноразово просив вибачення у потерпілої, визнав свою вину повністю щодо вчинення особливо тяжкого злочину, намагався компенсувати поховання ОСОБА_7 грошовими коштами.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Разом з цим, обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років. Захисник просив призначити мінімальне покарання. Обвинувачений вказав, що в подальшому житті не будуть вчиняти таких дій та просив найменш суворе покарання. Потерпіла підтримала думку прокурора.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Злочин вчинений обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечним. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним злочину, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого і його захисника, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, визнав свою провину, усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за частиною першою ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

На час ухвалення вироку обвинувачений перебуває під вартою і строк тримання закінчується 06.04.2023 р. Вочевидь вбачається, що вирок до зазначеного часу не набере законної сили.

Ураховуючи встановлене вище, судом вбачається, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину була доведена та йому загрожує суворе покарання.

На підставі цього запобіжний захід обвинуваченому слід залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту його затримання, тобто з 14.11.2022 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 16.11.2022 року по справі №494/1528/22 на речові докази.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ч. 1 ст. 115 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу його затримання, тобто з 14.11.2022 року.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 16.11.2022 року по справі №494/1528/22.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000506 ,

-а саме: контейнер від патрона гладкоствольної рушниці, з маркуванням НОМЕР_2 ; патрон від гладкоствольної рушниці, з маркуванням НОМЕР_2 ; рушниця гладкостовольна, з маркуванням «ИЖ58МАЕ», А19938 16 кал, 1979 року; 5 патронів до мисливської рушниці калібру 16*70 31 г, ПАТРІОТ знищити.

-а саме: темно-синю куртку, темно-зелену футболку, чорні спортивні штани з емблемою «PUMA», вилучені в ході затримання ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5

-одяг померлого ОСОБА_7 , а саме: футболка білого кольору з написами латинськими літерами; труси червоного кольору; шкарпетки червоного кольору; кальсони червоного кольору; штани джинсові синього кольору, кросівки чорного кольору, зразок крові від трупу ОСОБА_7 , зразок волосся від трупу ОСОБА_7 , зрізи нігтів з обох рук померлого; два марлевих тампони зі змивами з обох рук трупу ОСОБА_7 ; один марлевий тампон зі змивом з обличчя трупу ОСОБА_7 , сім деформованих фрагментів з сірого металу та два фрагменти з полімерного металу знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Березівським РС ГУДМ України в Одеській області), на відшкодування судових витрат за проведення наступних експертиз:

-експертизи №КСЕ-19/116-22/190060 від 02.12.2022 року у розмірі 4153 гривні 16 копійок на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

-експертизи №КСЕ-19/116-22/19060 від 30.11.2022 року у розмірі 2265 грн. 36 коп. на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

-експертизи №КСЕ-19/116-22-19060 від 25.11.2022 року у розмірі 943 грн. 90 коп. на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

-експертизи №СЕ-19/116-22/19079-ФХВР від 22.12.2022 року у розмірі 7551 грн. 20 коп. на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

-експертизи №СЕ-19/116-22/19074-ФХВР від 22.12.2022 року у розмірі 7551 грн. 20 коп. на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

-експертизи №СЕ-19/116-23/121-ФХВР від 11.01.2023 року у розмірі 7551 грн. 20 коп. на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1