Справа № 308/3754/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 подане в межах кримінального провадження за №0000031 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному проваджені за №0000031 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.369 КК України, у якому просить накласти арешт на речі та документи, які були вилучені в ході огляду місця події від 10.03.2023 року, а саме: належний ОСОБА_4 мобільний телефон, марки «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ; належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «POCO» з ІМЕІ: НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 31.01.2023 року Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 та ч.1 ст.369 КК України відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031.

Підставою реєстрації кримінального провадження стали матеріали оперативних працівників відділу міграційної поліції ГУНП в Закарпатській області та відділу внутрішньої та власної безпеки НОМЕР_6 прикордонного загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, з яких вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , із пропозицією надання йому неправомірної вигоди, за сприяння в незаконному переправленні військовозобов`язаних осіб через державний кордон України в межах ділянки відповідальності ввіреного йому підрозділу та не вжиття передбачених законом заходів правового реагування.

10.03.2023 о 19:10 годин в проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину, у вигляді спеціального слідчого експерименту, за адресою Тячівський район, с. Біла Церква, вул. Київська, біля будівлі №14 працівниками поліції було викрито, та у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_9 після вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369 та ч.3 ст.332 КК України.

Того ж дня, близько 19:15 хвилин працівниками Державної прикордонної служби України, в контрольно-пропускному пункті пропуску «Солотвино», було затримано автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який здійснював перевезення двох військовозобов`язаних громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .. Надалі, на підставі заяви ОСОБА_4 про дозвіл на проведення огляду, на території КПП «Солотвино», за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Сігецька 88, було проведено огляд місця події, в ході якого, було виявлено та вилучено:

-належний ОСОБА_4 мобільний телефон, марки «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

-належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ;

-належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «POCO» з ІМЕІ: НОМЕР_3 ;

-автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 , згідно якого власником автомобіля марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_4 являється ОСОБА_4 .

Прокурор зазначає, що враховуючи, що вищевказаний автомобіль був знаряддям вчинення злочину, а саме за допомогою нього здійснювалося перевезення осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, а в мобільних телефонах, може міститися інформація про фігуранта вказаного кримінального правопорушення, а також про інших учасників, роль кожного співучасника під час вчинення вказаного злочину, їхня ступінь співучасті (попередня змова, організована група), способи, знаряддя вчинення злочину та інші обставини даного кримінального провадження, які в кінцевому результаті поряд з іншими відомостями можуть бути використані прокурором в суді як доказ, а тому відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, вони мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженні.

11.03.2023 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою: забезпечення збереження речових доказів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_4 з ОСОБА_4 .

Окрім цього, вилучені мобільні телефони належать ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Представником власника майна ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_5 було подано заперечення на клопотання про арешт майна, згідно якого просив у задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що в доданих до клопотання матеріалах відсутні передбачені КПК України процесуальні документи, підтверджуючі повноваження службових осіб в кримінальному провадженні №000031 від 31.01.2023 року. Доданими документами підтверджується, що щодо ОСОБА_11 не здійснюється кримінальне провадження і він не притягується до кримінальної відповідальності. Вважає, що протоколи допитів свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_8 є недопустимими доказами, оскільки суд, згідно статті 23 КПК України, досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Навіть за умови, що ці показання були допустимими доказами, вони є неналежними, оскільки не містять щодо ОСОБА_10 інформації, яка би підтверджувала його причетність до будь-якого злочину. Не містять такої Інформації і всі інші перераховані матеріали, які додані до клопотання. Належний ОСОБА_10 транспортний засіб визнаний незаконно і необґрунтовано речовим доказом, оскільки в постанові про визнання його таким не наведено жодних фактичних даних про те, що він відповідає критеріям ст.98 КПК України, зокрема, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, що був предметом, об`єктом кримінально протиправних дій. Твердження прокурора про те, що транспортний засіб був знаряддям злочину, доданими до клопотання матеріалами не підтверджений.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Вказав, що транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, за його допомогою здійснювалось незаконне переправлення осіб через державний кордон. Мобільні телефони можуть містити інформацію про фігурантів розслідуваного кримінального правопорушення. Зазначив, що в даному кримінальному провадженні було проведено контроль за вчинення злочину. Просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вказане майно.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він не винен у вчинені розслідуваного кримінального правопорушення, а тому на транспортний засіб та мобільний телефон не може бути накладено арешт.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подані ним заперечення на клопотання. Вказав, що про підозру повідомлено ОСОБА_9 , тобто іншій особі. В матеріалах клопотання відсутні відомості, що він домовився із ОСОБА_9 або знав про обставини вчинення кримінального правопорушення. Вважає, що протоколи допиту свідків є недопустимими доказами. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання з долученими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000031 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.369 КК України.

З долученого витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування проводиться за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та пропозиції чи обіцянки службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_6 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДПС України ОСОБА_13 про виявлення ознак кримінального правопорушення від 31.01.2023 року №16/4-17, у якому міститься інформація про те, що відділом у встановленому законом порядку було отримано дані про те, що гр.України ОСОБА_9 звернувся до начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 з пропозицією надання йому неправомірної вигоди за сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України в межах ділянки відповідальності ввіреного підрозділу та не вжиття передбачених заходів правового реагування.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.03.2023 року такий був проведений старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_14 на підставі дозволу гр. ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000031 від 31.01.2023 року. Огляд проводився за адресою АДРЕСА_1 , на території контрольно-пропускного пункту «Соломоново» неподалік магазину «Duty free Shop», де виявлено автомобіль марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Біля вказаного автомобіля виявлено також 2-х осіб громадян України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .. В ході огляду вказаний автомобіль виявлено та поміщено на спец майданчик Ужгородського РУП, а також вилучено свідоцтво про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_5 . Окрім цього, в салоні вищевказаного автомобіля виявлено та вилучено 3 мобільні телефони, а саме: належний ОСОБА_4 мобільний телефон, марки «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ; належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «POCO» з ІМЕІ: НОМЕР_3 .

До клопотання долучено заяву ОСОБА_4 від 10.03.2023 року, відповідно до якої він надає добровільний дозвіл на проведення огляду належного йому автомобіля марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_4 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_14 від 11.03.2023 року вилучені в ході огляду місця події 10.03.2023 року речі, а саме: належний ОСОБА_4 мобільний телефон, марки «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «POCO» з ІМЕІ: НОМЕР_3 , автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000031 від 31.01.2023 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску належить ОСОБА_4 .

Згідно рапорту інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметрист 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » молодшого сержанта ОСОБА_17 від 10.03.2023 року, останній доповів що 10.03.2023 року під час несення служби у прикордонному наряді «Перевірка документів» здійснив помилкове про 1 транспортний засіб та 1 особу, що перетинала державний кордон до ПТК АПК «Гарт-1/П», зокрема виїзд 10.03.2023 року о 18:49 год. легкового автомобіля Фольксваген державний номер НОМЕР_4 та виїзд 10.03.2023 року о 18:49 год. водія ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Причина скасування підозра кримінального правопорушення.

Під час допиту 11.03.2023 року свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що оскільки їх мама проживає в Румунії та вона важко захворіла, вони шукали шляхи як потрапити до Румунії. В ході пошуків вони зв`язалися з невідомою для них особою, яка повідомила, що може забезпечити безперешкодний перетин державного кордону України з Румунією через пункт пропуску «Солотвино» без проходження паспортного контролю та без внесення в базу даних, на що вони погодилися. Близько 16:00 год. 10.03.2023 року їх забрав водій автомобіля марки Лада на ім`я ОСОБА_19 , та сказав, що відвезе їх до ОСОБА_20 . Надалі, ОСОБА_19 висадив в центі с.Солотвино та передав водію автомобіля марки Фольксваген на ім`я ОСОБА_19 , що мав їх перевезти через пункт пропуску «Солотвино». Орієнтовно о 18:00 10.03.2023 на автомобілі Фольцваген Кадді д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_21 вони попрямували в пропуску де ОСОБА_19 пройшов паспортний контроль, а вони залишилися в салоні автомобіля, тобто паспортний контроль не проходили та свої паспорти для виїзду за кордону не надавали. В той момент коли водій ОСОБА_19 пройшов паспортний контроль та зупинився біля ТЦ «Дютіфрі», що розташовано вже поза межами паспортного контролю в бік Румунії, до них підійшли працівники правоохоронних органів та розпочали проведення слідчих дій.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 11 березня 2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах кримінального провадження за №0000031 від 31.01.2023 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.369 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, та усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів; надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Із змісту повідомлення про підозру слідує, що ОСОБА_9 інкримінується організація незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 10.03.2023 року на автомобілі марки «Фольксваген Кадді» державний номерний знак НОМЕР_4 через пункт пропуску «Солотвино» .

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000031 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.369 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.369 КК України, якою встановлено відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, та за ч.3 ст.332 КК України, якою встановлено відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод , вчинене організованою групою або з корисливих мотивів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, посилання представника власника майна на те, що слідчий суддя не може брати до уваги протоколи допитів свідків, оскільки не допитував їх безпосередньо, не ґрунтуються на вимогах закону.

Положеннями ст.23 КПК України, на яку посилається представник, передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, вказана норма стосується саме дослідження доказів під час судове провадження. Дане клопотання розглядається на стадії досудового розслідування, у зв`язку із чим положення ст.23 КПК України щодо безпосереднього дослідження показань учасників кримінального провадження застосуванню не підлягають.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що частина майна, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: належний ОСОБА_4 мобільний телефон, марки «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «POCO» з ІМЕІ: НОМЕР_3 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зокрема може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме може міститися інформація про фігуранта вказаного кримінального правопорушення, а також про інших учасників, роль кожного співучасника під час вчинення вказаного злочину.

Щодо накладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_4 слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів долучених до клопотання за допомогою вказаного транспортного засобу здійснювалося переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 через державний кордон України, та автомобіль було зупинено то оглянуто вже поза межами паспортного контролю після першого пункту пропуску через державний кордон, в напрямку Румунії, у зв`язку із чим існує обґрунтоване припущення, що такий є засобом вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в даному випадку у клопотанні стороною обвинувачення необґрунтовано обмеження особи в реалізації права володіння власністю, зокрема відсутні відомості, що вказане майно необхідно залучити для проведення експертизи. Таким чином, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, слідчий суддя вважає за можливе передати автомобіль марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_4 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , з можливістю його використання, заборонивши вчиняти будь-які дії щодо його відчуження та розпорядження, попередивши власника про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

Прокурор довів можливість використання зазначеного вище майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Власником майна та його представником не було спростовано доводів прокурора на те, що вказане вище майно може містити відомості щодо обставин розслідуваного кримінального правопорушення.

Водночас, прокурором не доведено що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак може бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не наведено та клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя зазначає, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для накладення на нього арешту.

У зв`язку із наведеним у задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.

Відповідно до положень п.2, ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Враховуючи наведене вказане майно, на яке ухвалою слідчого судді не накладено арешт, підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна, слідчому судді надано не було та під час розгляду клопотання не встановлено.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч.2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на належний ОСОБА_4 мобільний телефон, марки «Samsung» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «POCO» з ІМЕІ: НОМЕР_3 , які було вилучено 10.03.2023 року в ході огляду місця події.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 , який було вилучено 10.03.2023 року в ході огляду місця події, з позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним автомобілем, але без позбавлення права користування, передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Повернути ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1