Справа № 383/486/23
Номер провадження 1-кс/383/137/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання начальника Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000242 від 06.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить з метою попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, вилученого під час обшуку проведеного 18.03.2023 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_4 , 1981 року народження та які мають значення речових доказів у справі, а саме на: два комплекти постільної білизни «Любава», без упакування; ковдру синього кольору, без упакування, шляхом заборони користування та розпорядження ним та подальшого зберігання у камері зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області до його скасування.

Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000242 від 08.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився та подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування розгляду даного клопотання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Вивчивши зміст клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Відділенням поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000242 від 06.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 8).

З рапорта інспектора ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 07.12.2022 року, встановлено, що 07.12.2022 року до чергової частини ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_4 , мешканця: АДРЕСА_2 , який просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих йому осіб які в період окупації м. Снігурівка, здійснили крадіжку нового товару із магазину «Економ», що, розташований з адресою: м. Снігурівка, вул. Суворова,8, Миколаївської області (а.с. 10-11).

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 08.12.2022 року встановлено, що він являється приватним підприємцем та має у власності магазин «Економ», що розташований за адресою АДРЕСА_3 . На кожному товарі, який продавався у вказаному магазині мався цінник зі штрих-кодом товару та номерний код самого товару. Так на початку окупації м. Снігурівка у вказаному магазині він залишив одного охоронця ОСОБА_5 , який наглядав за магазином, близько 19 березня 2022 року він йому зателефонував та повідомив, що на територію магазину заїхала російська військова техніка, та почали: вивозити товар, роздавали його та продавали місцевим мешканцям та давали дозвіл місцевим мешканцям, щоб ті приходили та брали собі товар.

Також йому відомо, що місцеві мешканці одного звали ОСОБА_6 приходили до магазину та заварювали двері, щоб далі не розкрадали товар з магазину. Також відомо, що на даху магазину зняли профнастіл та проникали через дах до приміщення магазину та таким чином розкрадали товар. Додав, що йому повідомили місцеві мешканці, що сім`я ОСОБА_7 співпрацювала з військовими РФ, та останні постійно підвозили ОСОБА_8 техніку, якою можливо являється його товар з магазину. Коли він повернувся в м. Снігурівка та приїхав до магазину, то виявив крадіжку речей, а саме, телевізори, кухонні комбайни, чайники, м`ясорубки, блендери, насоси, пральні порошки, миючі засоби, зарядні пристрої до автомобілів, постільна білизна, рушники, кухонний посуд, електрообігрівачі, мийки автомобільні, канцелярія, глибинні насоси, мопеди, велосипеди, скутери, тачки, дрова, брикети для опалення, пиломатеріал, а саме брус 50x100, довжиною 6 метрів, 30 кубів, 50x120,23 куба, 50x150, ЗЗкубів, різноманітні електроінструменти. Йому відомо, зі слів робітників магазину, що до магазину приїздив ОСОБА_9 зі своїм водієм та також брав із магазину товар. Близько 5 штук машин швидкої допомоги повністю були завантажені різним товаром, із яких 3 машини із товаром поїхали до лікарні, а 2 машини поїхали до ОСОБА_10 . Приїхавши до сім`ї ОСОБА_8 , щоб розібратись в тому, що люди кажуть, що вони реалізують чужий товар, він пішов до їх магазину «Поліна», де знайшов свій товар, а саме з цінниками з його магазину, який був накритий, чайники 2шт. марки «DELFA», утюг марки «Gruhel ЕІ958С», блендер «Gruhel», ще один чайник, ковдри, постільна білизна запакована, на вказаних речах були цінники з його магазину, тому він може сказати, що то саме його товар. Також за адресою їхнього місця проживання він виявив інвертор для сонячних батарей, дві пральних машини, холодильник, автомобільну мийку. На техніці з його магазину маються серійні номери, перевіривши які він може сказати, що це саме його товар. Зі слів ОСОБА_11 , вказані речі вона купувала в м. Херсоні до війни, то вона казала, що купляла його в м. Одесі та загалом постійно плуталась (а.с. 24-26).

З рапорта старшого о/у СКП ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївськім області, вбачається, що оперативним шляхом було встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , проживають за адресою, АДРЕСА_1 та які у власності мають магазин «Поліна», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

З протоколу обшуку від 18.03.2023 року встановлено, що під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого був присутній потерпілий ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено наступне: два комплекти постільної білизни «Любава», без упакування; ковдру синього кольору, без упакування (а.с. 27-38).

Постановою слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 18.03.2023 року вказані вище речі, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000242 (а.с. 18-20).

В ході досудового розслідування встановлено, що власником вилученого майна є ОСОБА_4 , 1981 року народження, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому фактичним володільцем є ОСОБА_12 , 1951 року народження, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.7 ст.237 КПК України вилучена в ході огляду скляна пляшку чорного кольору із наліпкою з написом «Перцівка» із слідами чорного кольору та різким запахом є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Отже, заявлене до арешту майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 статі 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно з відповідною забороною його користування та розпорядження особа, яка протиправно заволоділа ним, з метою приховування слідів вчинення можливого кримінального правопорушення та власного збагачення, може здійснити активні дії по знищенню, приховуванню, перетворенню або його відчуженню, що свідчить про існування значного ризику втрати вказаних речових доказів як таких, чим перешкодить проведенню досудового розслідування та вчиненню слідчих дій із вказаним майном, проведення судових експертиз, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження. Відтак є нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, необхідності проведення експертиз і відкриття матеріалів учасникам кримінального провадження (ст.290 КПК України), тобто безперешкодного доступу сторін і учасників кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів існування ризику втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, оглянуте та вилучене слідчим майно відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога прокурора про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження ним. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Отже, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ст.98 КПК України як речовий доказ, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів клопотання підлягає задоволенню та на вказані речі необхідно накласти арешт із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000242 від 06.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене згідно протоколу обшуку від 18.03.2023 року у кримінальному провадженні №0000242 майно, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, яке вилучене з домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 шляхом заборони користуватися та розпоряджатися майном:

- два комплекти постільної білизни «Любава», без упакування;

- ковдру синього кольору, без упакування, з подальшим зберіганням вказаного майна у камері зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області до його скасування.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1