ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4067/22 Справа № 175/2806/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000190 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000190 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - повернуто прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра для усунення недоліків у розумний строк.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що процесуальні дії були виконанні дізнавачем СД ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , а не прокурором, що підтверджується письмовим повідомленням дізнавача ОСОБА_11 на ім`я прокурора ОСОБА_12 про вручення ним 28.09.2022 року обвинуваченому ОСОБА_13 копій обвинувального акта та реєстру матеріалів кримінального провадження та відмови останнього від підпису відповідних розписок у присутності понятих, а також про особисте спілкування по телефону із захисником ОСОБА_9 і про направлення останньому 28.09.2022 року копій обвинувального акта та реєстру матеріалів кримінального провадження через відділення «Укрпошти» та в додатку «WhatsApp».

Крім того суд зазначив, що за приписом п. 4 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора. На виконання цих вимог закону в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000190 зазначені відомості про дізнавача ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_7 . Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_14 надав постанову про визначення групи прокурорів від 30.08.2022 року, з якої вбачається, що у даному кримінальному провадженні була визначена група прокурорів, які здійснювали в ньому повноваження прокурорів, у складі прокурорів: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 . Старшим прокурором групи визначено прокурора ОСОБА_14 .

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відомості про всіх прокурорів зі складу групи прокурорів повинні бути зазначені в обвинувальному акті. Однак, у порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 291 КПК України, така інформація не знайшла своє відображення в обвинувальному акті.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вважає, що ухвала суду невмотивована та підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що згідно розписки від 28.09.2022 року, яка долучена до обвинувального акта, вбачається, що обвинувальний акт вручався обвинуваченому прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , що підтверджується підписом прокурора у розписці. Обвинувальний акт вручався в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Зазначений обвинувальний акт обвинувачений ОСОБА_8 отримав, про те, в присутності понятих свій підпис про отримання акту ОСОБА_8 ставити відмовився. Однак, суд першої інстанції, на думку прокурора, не оцінивши вказаний доказ, необґрунтовано послався лише на пояснення захисника та обвинуваченого, а також на повідомлення дізнавача, що є порушенням ст. ст. 370, 412 КПК України.

Посилається, що як вбачається з доданого до обвинувального акту скріншоту зробленого з «WhatsApp», прокурором ОСОБА_7 захиснику ОСОБА_9 особисто надіслано обвинувальний акт разом з реєстром досудового розслідування. Про те, зазначений доказ суд першої інстанції не врахував, чим знову порушив ст. ст. 370, 410 КПК України.

Вказує, що захисник ОСОБА_9 , з метою закінчення строку досудового розслідування, різними способами ухилявся від явки до сторони обвинувачення, порекомендував ОСОБА_8 на виклики до органу досудового розслідування не являтися та не отримувати обвинувальний акт, сам на виклики до органу досудового розслідування для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та отримання обвинувального акту не являвся, тому стороною обвинувачення з метою недопущення порушення прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, було вжито усі можливі заходи для надання стороні захисту копії матеріалів досудового розслідування, обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, у тому числі усіма можливими способами передбаченими ст. ст. 111, 135 КПК України, надіслання матеріалів та акта поштою, вручення повістки про виклик, здійснення виклику по телефону.

Крім того прокурор зазначає, що оскільки сторона захисту ухилялася від отримання матеріалів кримінального провадження та обвинувального акту, з метою прискорення вручення зазначених документів, а також недопущення закінчення строків досудового розслідування, прокурором у кримінальному провадженні на підставі п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, надано доручення органу досудового розслідування провести процесуальну дію, а саме вручити копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . З урахуванням наведеного, обвинувальний акт та копія реєстру матеріалів досудового розслідування вручена захиснику та підозрюваному, як дізнавачем так і прокурором.

Вважає, що твердження суду, що в обвинувальному акті повинен зазначатися склад групи прокурорів, є необґрунтованим, оскільки відповідно п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора. На думку прокурора, обвинувальний акт містить зазначені відомості, тобто вимоги п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише в тому разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючивищевказане рішення, не дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Недотримання вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення судом обвинувального акта прокурору.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125КК України.

При цьому в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діянь з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено відповідні елементи складу злочину, розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони.

Підставою повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції зазначив, що відомості про всіх прокурорів зі складу групи прокурорів не зазначені в обвинувальному акті, та те що дізнавачем СД ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , а не прокурором, що підтверджується письмовим повідомленням дізнавача ОСОБА_11 на ім`я прокурора ОСОБА_12 , про вручення ним 28.09.2022 року обвинуваченому ОСОБА_13 копій обвинувального акта та реєстру матеріалів кримінального провадження та відмови останнього від підпису відповідних розписок у присутності понятих, а також про особисте спілкування по телефону із захисником ОСОБА_9 і про направлення останньому 28.09.2022 року копій обвинувального акта та реєстру матеріалів кримінального провадження через відділення «Укрпошти» та в додатку «WhatsApp».

Проте, колегія суддів не згодна з висновком суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , як вбачається з його тексту, в повному обсязі відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому викладено фактичні обставини вчиненого останнім кримінального правопорушення, його кваліфікація, які прокурор вважає встановленими та відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого та прокурора.

Так, згідно розписки від 28.09.2022 року, яка долучена до обвинувального акту вбачається, що обвинувальний акт вручався обвинуваченому прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , що підтверджується підписом прокурора у розписці. Обвинувальний акт вручався в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Зазначений обвинувальний акт обвинувачений ОСОБА_8 отримав, про те в присутності понятих свій підпис про отримання акта останній ставити відмовився.

Крім того, як вбачається з доданого до обвинувального акту скріншоту зробленого з «WhatsApp», прокурором ОСОБА_7 захиснику ОСОБА_9 особисто надіслано обвинувальний акт разом з реєстром досудового розслідування.

Крім того, прокурором у кримінальному провадженні на підставі п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, відповідно до якого прокурор уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення інших процесуальних дій..., надано доручення органу досудового розслідування провести процесуальну дію, а саме вручити копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Обвинувальний акт та копія реєстру матеріалів досудового розслідування були вручені захиснику та підозрюваному, як дізнавачем так і прокурором.

Таким чином, на думку колегії суддів, з метою недопущення закінчення строків досудового розслідування, тобто недопущення порушення законних прав та інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі і потерпілої, копія обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були вручено стороні захисту як прокурором та дізнавачем, тобто усіма можливими передбаченими КПК України способами.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання почав з`ясовувати обставини кримінальних правопорушень, при тому, що вказані обставини мають бути досліджені під час судового слідства, з вивченням зібраних досудовим слідством доказів та в подальшому надання їм оцінки у нарадчій кімнаті у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.

Отже, виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме вимогами ч. 6 ст. 9, п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала, - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_19