Справа №359/7969/22
Провадження №1-кс/359/1594/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 р м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з вказаним клопотанням, в якому просить: скасувати Постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 14 жовтня 2021 року, якої речі та документи, вилучені підчас проведення обшуку, що відбувся 13 жовтня 2021 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000090 від 7 квітня 2021 року; скасувати арешт накладений на майно, відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , справа № 759/23261/21 від 26 жовтня 2021 року; зобов`язати слідчого СВ Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000007 від 5 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, повернути майно, вилучене в ході проведення обшуку, відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , справа № 759/23261/21 від 26 жовтня 2021 року володільцю, а саме - ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що ухвала слідчого судді обмежує конституційні права власників майна та є такою, яка підлягає скасуванню, враховуючи, що на момент подачі клопотання минув значний час, жодній особі про підозру повідомлено не було, на скільки йому відомо жодних слідчих дій за цей час не відбувалося.

Крім того, вважає, що арешт накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/23261/21 від 26 жовтня 2021 року на ряд вилучених при обшуку речей і документів є необґрунтованим, оскільки слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/22567/21 від 5 жовтня 2021 року, надав дозвіл на проведення обшуку житлових та нежитлових будівель, з метою відшукання та вилучення лише конкретного визначений речей та документів.

Зазначене свідчить, що арешт був накладений необґрунтовано.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що станом на час розгляду вказаного клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, для встановлення деяких обставин справи по вилученим документам призначена судова експертиза, арешт накладений судом на вказані речи та документи є необхідним для забезпечення кримінального провадження. Проти скасування арешту заперечив.

Заслухавши заявника, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.10.2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , при секретарі судового засідання ОСОБА_8 , розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 , про надання дозволу на обшук, подане в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2021 за № 0000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнив та надав дозвіл слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 на проведення обшуку житлових та нежитлових будівель, де фактично проживає ОСОБА_3 , що розташовані на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 земельні ділянки під № 42 та № 43, кадастрові номери: :05:003:0151 та :05:003:0152, з метою відшукання та вилучення оригіналів та копій документів щодо приватизації наступних земельних ділянок: належних ОСОБА_27 , кадастрові номера :05:003:0536, :05:003:0540, :05:003:0539, :05:003:0538, :05:003:0537, належних ОСОБА_28 , кадастрові номера :05:003:0535, :03:005:2061 належних ОСОБА_29 , кадастровий номера :05:003:0534 належних ОСОБА_30 , кадастрові номера :05:003:0533, :03:005:2060, належних ОСОБА_31 , кадастровий номер :05:003:0541, а саме проектів землеустрою, довіреностей на представництво інтересів, державних актів права на землю, електронних носіїв інформації, флеш накопичувачів, чорнових записів.

Також суддя Святошинського районного суду м. Києва в ухвалі від 05.10.2021 року крім вище вказаного надав дозвіл на відшукання та вилучення інших речей і документів, що стосуються вказаних вище земельних ділянок.

13.10.2021 в період часу із 07 год. 58 хв. до 12 год. 38 хв. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук житлових та нежитлових приміщень за місцем проживання ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:003:0151 та :05:003:0152, а саме ділянки під № 42 та № 43, в ході проведення обшуку вилучено 436 речей та документів.

Начальник відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_32 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту майна вилученого під час обшуку 13.10.2021 року.

26 жовтня 2021 року слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , дійшла до переконання про обґрунтованість заявлено клопотання та необхідності у накладенні арешту на 436 речей та документів вилучених під час обшуку 13.10.2021 року.

Ознайомившись із змістом ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року встановлено, що слідча суддя врахувала, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, також суддя зазначила, що надані матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна або його представник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

У той же час, оцінюючи наведені ОСОБА_3 у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки такі доводи не спростовують висновків слідчого судді, що арештовані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, що арешт накладений не з метою їх збереження. В ухвалі про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно. Отже, залишається актуальним забезпечення їх схоронності. Крім того, на збереженні арешту наполягав і прокурор, зазначав, що зараз проводяться експертизи за участі вулучених речем та документам, які мають важливе значення у даному кримінальному провадженню.

Крім того прокурор в судовому засіданні зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 26.10.2021 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку про необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала. Також зазначав, що зараз проводяться експертизи по вилученим речам та документам. Таким чином вказані речи та документи мають важливе значення у даному кримінальному провадженню.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно, висновки судового рішення від 26.10.2021 р. про доцільність накладення арешту не спростовують, та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба. Отже, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених ст. 174 КПК України, для задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Обставини, на які посилається ОСОБА_3 в обґрунтування заявленого клопотання, могли бути підставою для оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 26.10.2021 року в суді апеляційної інстанції. Проте, така заява до апеляційної інстанції не подавалася.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки особою, яка звернулася з вказаним клопотанням не доведено, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, відпала або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна відсутні, в застосуванні арешту потреба не відпала, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 100, 167-171, 174, 303, 376, 537-539 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358, ч.2 ст.190 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді остаточна та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 16.11.2022 року о 14 год.50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1