КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2022,яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон (м. Сорокине) Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 05.09.2021 близько 05 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на парковці поблизу ресторану «Сапераві», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Грушевського 1-В під малозначним приводом вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у цьому ж місці разом із своїми знайомими ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, не перебуваючи в стані необхідної оборони, раптово наблизився та наніс ОСОБА_9 один акцентований удар правою рукою, зігнутою в кулак з прикладенням значної сили в ліву частину обличчя ОСОБА_9 після чого відійшов від потерпілого та у подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, підшкірна гематома обличчя зліва, перелом вилично-орбітального комплексу зліва зі зміщенням (перелом передньої, латеральної стінок лівої гайморової пазухи зі зміщенням уламків та наявністю рідини у пазусі, перелом лівого вилицевого відростку, перелом латеральної стінки лівої орбіти зі зміщенням уламків) що потребувало проведення оперативного втручання: репозиції, метало-остеосинтезу лівого виличного комплексу пластиною. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від щонайменше однократної травмуючої дії тупого (тупих) предмета (предметів), за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 05.09.2021.

Черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, з переломами кісток лицевого скелету черепа, у своїй сукупності відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Представник потерпілого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник потерпілого посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначає, що при винесенні вироку та визначенні міри покарання, судом проігноровано відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про зниження суспільної небезпеки вчиненого злочину та виправлення обвинуваченого. Вказує, що судом не враховано відсутність пом`якшуючих обставин а також те, що ОСОБА_6 вчинив умисний насильницький злочин в стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що обвинувачений не з`являвся до органу досудового розслідування із зізнанням, не сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не розкаявся та не вжив жодних дій для добровільного відшкодування завданого збитку. Також зазначає, що безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений не вжив жодних заходів для надання потерпілому медичної або іншої допомоги.

Захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а вирок суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що із всіх альтернативних покарань, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, суд застосував найтяжче - позбавлення волі, оскільки врахував обставину, що обтяжує покарання. Вказує, що суд законно та обґрунтовано застосував ст. 75 КК України, враховуючи, молодий вік обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Звертає увагу, що за заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які за місяць загоїлись, було б непропорційно на рік ізолювати обвинуваченого від суспільства. Також зазначає, що судом враховано характер злочинних дій, які виразились в нанесенні одного удару, що свідчить про те, що кінцевою метою обвинуваченого не було заподіяння потерпілому якомога більшої шкоди. Звертає увагу, що в апеляційній скарзі вказані обставини, які не досліджувалися в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявності обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано визначив йому в межах санкції статті вид та розмір покарання.

Разом з тим, з огляду на молодий вік обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 положень ст.75 КК України, врахував позицію прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Будь-яких обмежень щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Також колегія суддів звертає увагу, що в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 за власною ініціативою перерахував 75 000 грн. на рахунок потерпілого ОСОБА_9 в якості компенсації моральної шкоди та витрат на лікування, що підтверджується долученою до матеріалів провадження квитанцією № СМ6С-962К-013Н-Х748 від 04.04.2023.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги представника потерпілого про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання до реального відбування, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2022 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3