Справа № 676/2167/22
Провадження № 1-кс/676/1447/22
УХВАЛА
24 жовтня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах якого дії адвокат ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -

встановив:
До суду звернувся ОСОБА_3 , який просив скасувати постанову старшого дізнавача СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 06 червня 2022 року про закриття кримінального провадження. Рішення дізнавача вважає незаконним та таким що підлягає скасуванню, оскільки мотиви викладені дізнавачем вважає необґрунтованими, оскільки не проведено розслідування у даному провадженні, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_4 та скаржник ОСОБА_3 направили заяву про розгляд скарги без їхньої участі.

Дізнавач СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, ОСОБА_5 на розгляд скарги не з`явилася, направила заяву про розгляд скарги без її участі. Просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Вивчивши матеріали скарги і кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задоволити, а рішення слідчого скасувати.

Відповідно до ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова дізнавача повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Дізнавач зобов`язаний збирати докази на підтвердження чи спростування вини особи, тобто обов`язок доказування лежить на дізнавачу, слідчому, прокурору, і лише у випадках передбачених КПК на потерпілому (ст.ст.92,93 КПК України). Цих вимог закону дізнавач не дотримався.

В ході досудового розслідування, дізнавачем не проведено жодної процесуальної дії, пояснення зібрані працівниками поліції, без доручення дізнавача і поліцейськими, які не уповноважені проводити дізнання. Очевидно, що будь-якого розслідування не проводилось, обставини зазначені у повідомленні про кримінальне правопорушення не перевірялись, офіційні документи релігійних організацій не вилучались і не аналізувались. Приймаючи рішення дізнавач не звернула увагу, що скаржники повідомляли не про самоуправство (ст. 356 КК України), а про умисні дії, спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження честі та гідності, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, встановлення привілеїв громадянам за ознаками релігійних переконань (ст. 161 КК України), а також про привласнення і заволодіння майном релігійної організації (ст. 191 КК України). Будь-якого аналізу про факти викладені в повідомлені про кримінальне правопорушення, дізнавач не зробив. Рішення дізнавача є немотивованим і необґрунтованим, дізнавач закрив кримінальне провадження за проступком зазначаючи про відсутність в діях особи складу цього проступку, при цьому не зазначаючи в діях якої особи цей склад відсутній. Окрім цього, дізнавач та процесуальний прокурор не звернули уваги, що процесуальні дії і рішення у такому кримінальному провадженні зобов`язаний був приймати слідчий, а не дізнавач, оскільки заявники повідомляли про вчинення злочинів, а не про вчинення проступків. Як випливає із змісту статті 215 КПК України, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом. У відповідності до частини третьої статті 38 КПК України дізнання здійснюють, підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: органів Національної поліції; органів безпеки; органів Бюро економічної безпеки України; органів Державного бюро розслідувань; Національного антикорупційного бюро України. Згідно ч.2ст.38 КПК України, досудове слідство проводять слідчі підрозділи відповідних органів. Дізнавачі не мають права розслідувати повідомлення про злочини. Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанову винесено неуповноваженою особою, яка не вправі проводити досудове слідство. Рішення винесене неуповноваженою особою є незаконним, суперечить вимогам ст. 19 Конституції України.

Приймаючи рішення орган розслідування повинен звернути увагу, що постанова повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Орган досудового розслідування повинен всебічно розслідувати справу і дати правову оцінку діям особи, в тому числі прийняти рішення про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. ст.161, 191 КК України. У зв`язку з наведеним слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова дізнавача скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Задоволити скаргу ОСОБА_3 .

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 06 червня 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 00000238.

Матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації розслідування.

Ухвала не оскаржується, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя
Камянець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1