ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №626/1088/22 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1425/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурорівна вирок Красноградського районного суду Харківської області від 18 липня 2022 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкаХарківської області, Красноградського району, с. Петрівка, на даний час мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, не працююча, з середньою освітою, не одружена, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судима,

засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України обвинувачену звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 (один) роки 6 (шість) місяців, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , 13.05.2022, приблизно о 08:00 годині, перебувала на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де тимчасово проживала. У вказаний момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_8 . Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи з умисно та протиправно, з корисливих мотиві, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 ввела в оману своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та повідомила останнім, що майно, яке знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, належить їй, а саме сокира, сапка, молоток та 5 окремих частин від металевих будівельних лісів, та попрохала їх перевезти з території вказаного домоволодіння на автомобілі зазначене майно з метою його подальшого продажу. На це ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,, будучи не обізнаними про злочинний характер намірів ОСОБА_7 , на автомобілі «ВАЗ 21063», держ. реєстр, номер НОМЕР_1 з причепом марки «ММ3 84021», держ. реєстр, номер НОМЕР_2 прибули до території домоволодіння ОСОБА_8 за зазначеною адресою, де вищевказане майно завантажили до причепу автомобіля та направились в напрямку вказаному ОСОБА_7 . Шляхом здійснення вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_7 , посередньо виконуючи вказаний злочин, заволоділа майном ОСОБА_8 загальною вартістю 1050грн. та розпорядилась ним на власний розсуд, чим потерпілому було завдано майнової шкоди у вищезазначеному розмірі.

В апеляційних скаргах заступника керівника обласної прокуратури та прокурор у кримінальному провадженні зі зміненими доводами просять вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та призначити у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 новий розгляд в суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги прокурори мотивують, тим, що зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, не відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченою дії, які суд кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України. Тобто, у мотивувальній частині вироку суд зазначив усі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а не ч. 4 ст. 185 КК України за якою кваліфіковані дії обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги належить задовольнити, а вирок суду першої інстанції - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вироку (т. 2 а. с. 20-22), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, в тому числі, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватоюу мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Однак, при ухваленні вироку судом першої інстанції ці вимоги кримінального процесуального закону не виконані.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, фактичні обставини вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, не викладено належним чином відповідно до вимог ст. ст. 91, 337 та 374 КПК України.

Так, при формулюванні обвинувачення встановленого судом доведеним, взагалі не зазначено про факт вчинення обвинуваченою злочину в умовах воєнного стану та не вказано на підставі яких нормативно-правових актів його було введено .

Таким чином, зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, не відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченою дії, які суд кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України.

Тобто, у мотивувальній частині вироку суд зазначив усі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а не ч. 4 ст. 185 КК України за якою кваліфіковані дії обвинуваченої.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи та постановленні вироку було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, вирок підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимогст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч. 1 ст. 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п. п. 1, 2, 13, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України верховенство права, законність, забезпечення права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 128, 129, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурорів задовольнити.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 18 липня 2022 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді