ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2015/22 Справа № 203/3256/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 Пістун ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000221 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кринички Дніпропетровської області, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року, клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 31 грудня 2022 року з покладенням на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтований підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення може бути мотивом та підставою для вчинення підозрюваним дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.

Також слідчий суддя врахував, що будучи обізнаним про обставини кримінального провадження та особу потерпілого, свідків та понятих, відомості про яких наявні у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, підозрюваний може впливати на останніх для зміни змісту та обсягу показань з метою уникнути кримінальної відповідальності; будучи працівником правоохоронного органу та обізнаним про особливості оперативної роботи та досудового розслідування, може перешкоджати кримінальному провадженню. А тому, доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема, його вік, що останній позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, а також має постійне місце проживання, де постійно мешкає зі своєю сім?єю, наявність у дружини ряду хронічних захворювань, які потребують медичного обстеження та лікування, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку останнього, є особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні корупційного злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна.

Вважає, що застосування до ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні тяжкого корупційного злочину, такого м`якого запобіжного заходу не буде слугувати дієвості зазначеного провадження.

Під час апеляційного перегляду прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 зазначеної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог частин 1, 2 статті 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, будучи службовою особою заступником начальника відділення поліції- начальником слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе.

04 липня 2022 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000221.

31 жовтня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - умисні дії, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З наданих матеріалів вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_8 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів, тому колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування в клопотанні наведено докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому колегія суддів враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, на думку колегії суддів, постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194 КПК України не врахував усі обставини, із якими закон пов`язує вирішення питання про застосування запобіжного заходу, тому висновки слідчого судді щодо відсутності будь-яких обґрунтувань наявності достатніх підстав вважати, що існують вказані в клопотанні ризики, є помилковими.

Так, колегія суддів погоджується із твердженням прокурора в апеляційній скарзі та прокурора в клопотанні щодо наявності ризиків, що підозрюваний ОСОБА_8 протягом тривалого часу є працівником поліції, має тісні зв`язки у правоохоронних органа, суду та інших органах державної влади в Дніпропетровській області, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Вирішуючи, який запобіжний захід слід застосувати до підозрюваного, колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, враховує обставини та наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, встановлені в провадженні ризики, особу підозрюваного, та вважає за належне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 194 КПК України, до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Отже, слідчим суддею застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання всупереч положенням ч. 8 ст. 194 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава не має каральної природи, її сутність полягає в тому, що вона виконує забезпечувальну функцію до закінчення досудового розслідування та є стимулюючим фактором для належної поведінки підозрюваного.

Згідно із частиною 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням конкретних обставин справи, інкримінування ОСОБА_8 вчинення тяжкого злочину, даних про сімейний стан підозрюваного, його майновий стан, колегія суддів приходить до висновку, що заставу слід визначити в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 грн., оскільки внесення застави в такому розмірі буде справедливим та достатнім гарантуванням запобігання ризиків та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України колегія суддів вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування та/або місця роботи;

- не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб із потерпілим, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 196 та ч. 7 ст. 194 КПК України строк дії ухвали та термін дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, оскільки висновок слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам кримінального процесуального законодавства, колегія суддів апеляційну скаргу прокурора задовольняє часткового, рішення слідчого судді скасовує та постановляє нову ухвалу про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 182, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову, якою клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок Дніпровського апеляційного суду, реквізити якого розміщені на офіційному веб-сайті Дніпровського апеляційного суду.

Підозрюваний ОСОБА_8 , не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому чи прокурору.

Невнесення визначеної судом застави на відповідний рахунок може стати підставою для зміни запобіжного заходу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , 05 червня 1979 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування та/або місця роботи;

- не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб із потерпілим, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та термін дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, до 31 грудня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 В ОСОБА_10 А ОСОБА_11