Справа № 372/945/20
Провадження 1-кп-277/22
ухвала
Іменем України

25 листопада 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0001049 від 10 жовтня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калінінград, громадянина України, освіта вища, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, 03 жовтня 2019 року близько 17 години 00 хвилин приватний виконавець ОСОБА_7 , діючи на підставі посвідчення приватного виконавця №0008 виданого Міністерством Юстиції України від 30 травня 2017 року керуючись положенням Закону України «Про виконавче провадження», а саме ст.18 цього закону в рамках відкритого виконавчого провадження №57258369 від 19.09.2018 року розпочатого на підставі виконавчого листа №756/9508/15-ц виданого 13.01.2016 року, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, прибув за адресою: АДРЕСА_2 з метою проведення виконавчих дій.

В цей час з вказаної території домоволодіння вийшов ОСОБА_4 , який дізнавшись про те, що приватний виконавець ОСОБА_7 , перебуває при виконанні службових обов`язків, має намір здійснювати виконавчі дії, не бажаючи вчинення приватним виконавцем дій, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів та висловлювань, з метою перешкодити виконанню приватним виконавцем ОСОБА_7 службових обов`язків, умисно здійснив вплив на останнього, який виразився в умовляннях та переконаннях, а також висловлюваннях нецензурною лайкою в бік приватного виконавця ОСОБА_7 при цьому ображаючи його честь та гідність.

Приватний виконавець ОСОБА_7 виконуючи покладені на нього службові обов`язки повідомив боржника ОСОБА_4 , що його дії є незаконними, на що останній підійшов до приватного виконавця та чинив фізичні дії спрямовані на припинення приватним виконавцем виконавчих дій, чим самим здійснив вплив у формі умовлянь, переконань, та фізичного впливу на приватного виконавця ОСОБА_7 під час виконання ним службових обов`язків.

Своїми умисними діями, які виразились у впливі у будь-якій формі на приватного виконавця, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.343 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник ОСОБА_5 просив задовольнити вказане клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_8 при вирішенні вказаного клопотання покладався на розсуд суду.

Прокурор вважав за доцільне задовольнити клопотання обвинуваченого.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як передбачено ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провад-ження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 449/1689/19 наголосив, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст.49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що на час надходження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності до суду закінчився строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.343 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України яке відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до одного року, або арештом на строк до трьох місяців. Правопорушення вчинено 03.10.2019 року.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь які відомості про оголошення обвинуваченого в розшук, що свідчило б про ухилення останнього від досудового розслідування або суду та про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після вчинення зазначеного проступку.

Порушення строків давності судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-287 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 372/945/20, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0001049 від 10.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч.1 ст.343 КК України закрити.

Речові докази: відео реєстратор залишити ОСОБА_7 , копію виконавчого провадження та флешнакопичувач залишити при матеіралах кримінального провадження

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1