Справа № 953/3079/22
н/п 1-кп/953/588/22
"23" грудня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 08.11.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.01.2023 у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», із визначенням застави у розмірі 198 480 грн.
Згідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Таким чином, суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років, а тому кримінальне правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому є тяжким та збільшує ризик втечі, а також повторного вчинення кримінального правопорушення, а тому суд вважає, що на цей час існують правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи наявність їх існування, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність до 8 років позбавлення волі, а також враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, суд вважає, що за час тримання обвинуваченого під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності, а тому продовжує для обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 21 лютого 2023 року.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановлені ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд вважає необхідним визначити заставу в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 99 240 гр. (2481 х 40 = 99 240 гр.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 331 КПК України, суд,-
клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 21 лютого 2023 року включно.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до 8 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1 ОСОБА_6