КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1105/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 758/289/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2023 року,

за участю :

прокурора -ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09.01.2023 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 07.03.2023 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09.01.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 (вісімсот п`ять тисячі двісті) гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, на даний час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, приймаючи оскаржувану ухвалу належним чином не врахував той факт, що підозрюваний ОСОБА_9 не працює, немає постійного джерела доходу.

Також підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення та перебуває під запобіжними заходами у вигляді застави, що в сукупності свідчить про низький рівень правової свідомості ОСОБА_9 та схильність до злочинної поведінки з мотивів явного матеріального збагачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Подільського УП НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000006 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що приблизно на початку грудня 2022 року до ОСОБА_11 через месенджер «Вотсап» звернулися ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою придбання автомобіля по типу позашляховика для передачі його для військослужбовців Збройних сил України.

В невстановлений досудовим слідством час в грудні 2022 року ОСОБА_14 , перебуваючи біля будинку № 32-Б по вулиці Сергія Данченка в місті Києві, помітив автомобіль «Toyota FJ Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою його подальшого продажу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Після чого ОСОБА_14 в кінці грудня 2022 року повідомив через месенджер «Вотсап» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що у нього є для продажу автомобіль «Toyota» типу позашляховика.

01.01.2023 року приблизно о 20 год. 50 хв., ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи всупереч волі власника, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прибув до будинку № 32-Б по вулиці Сергія Данченка в місті Києві та підійшов до припаркованого автомобіля «Toyota FJ Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_14 , маючи при собі заздалегідь заготовлений дублікат ключа від автомобіля, відчинив передні водійські двері, сів за кермо, запустив двигун та розпочав рух в невідомому напрямку, тим самим незаконно вилучив транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, із володіння власника, всупереч його волі.

09.01.2023 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Подільського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

Ухвалою від 09.01.2023 року слідчого судді Подільського районного суду міста Києва задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 07.03.2023 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про їх наявність, проте погоджується з висновком слідчого судді про те, що для забезпечення дієвості даного кримінального провадження достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, виключних обставин для тримання ОСОБА_9 під вартою немає, а серед доданих слідчим до клопотання матеріалів не містяться вагомі фактичні дані, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду повинен був з`ясувати чи тримання ОСОБА_9 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання останнім процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, на утриманні в якого перебуває двоє неповнолітніх дітей колегія суддів переконана, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому, вказаний запобіжний захід зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є занадто суворим для останнього.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів погоджуються з рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_9 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_9 саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Крім того, захисник ОСОБА_8 в своєму клопотанні від 31.01.2023 року, зазначив що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.01.2023 року підозрюваному ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Колегія суддів Київського апеляційного суду перевіряє ухвали слідчих суддів на момент їх поставлення, тобто в даному випадку станом на 09.01.2023 року, не знайдено виключних обставин для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2023 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 07.03.2023 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3