Справа № 344/4182/23
Провадження № 1-кс/344/1784/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000206, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 від 08.07.2022 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у період з 28.03.2022 по 30.10.2022 перебувала за межами України. Будучи громадянкою України, ОСОБА_6 достовірно знала про війну в Україні та про введення на її території воєнного стану. Окрім цього, їй було відомо про проведення загальної мобілізації військовозобов`язаних, під яку підпадають чоловіки віком до 60 років.

18 серпня 2023 року до ОСОБА_6 за рекомендацією спільної знайомої, яка обізнана в її протиправній діяльності, що полягає у сприянні в незаконному виготовленні медичної документації для безпідставного оформлення другої групи інвалідності, яка дає можливість військовозобов`язаним особам виїхати за межі України, через мобільний інтернет зв`язок звернулася ОСОБА_7 щодо виготовлення медичної документації та встановлення ІІ групи інвалідності її військовозобов`язаному чоловіку ОСОБА_8 для надання йому можливості перетнути державний кордон України.

Маючи в своєму колі спілкування осіб із числа працівників медичних закладів на території м. Калуша та м. Івано-Франківська, з метою незаконного збагачення, у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 , до якого вона залучила своїх знайомих осіб, а також свого сина ОСОБА_5 .

Згідно попередньо розробленого плану ОСОБА_6 , після отримання для себе певної грошової винагороди, повинна була вжити заходів щодо виготовлення медичної документації про стаціонарне лікування в медичних закладах з наданням психіатричної допомоги та подальшого встановлення ІІ групи інвалідності військовозобов`язаному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Ворона, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 22 серпня 2022 року ОСОБА_6 , будучи об`єднаною єдиним злочинним умислом зі своїм сином ОСОБА_5 , якого вона залучила до вказаної протиправної діяльності та невстановленими досудовим розслідуванням особами, із числа працівників медичних закладів, повідомила ОСОБА_7 про те, що їй потрібно прибути в м. Івано-Франківськ для зустрічі із ОСОБА_5 та передачі йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США, як завдатку для початку формування медичної документації про нібито стаціонарне лікування її чоловіка в психіатричному медичному закладі та встановлені діагнози психіатричного захворювання.

23 серпня 2022 року, близько 09 год 50 хв, ОСОБА_7 на території парку «Воїнів-інтернаціоналістів», що по вул. Василіянок, в м. Івано-Франківську зустрілась із ОСОБА_5 та передала йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США.

Надалі, після повернення 30.10.2022 в Україну ОСОБА_6 спільно зі своїм сином ОСОБА_5 під вищеописаним приводом, ще отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2800 доларів США.

Зокрема, 08.11.2022, близько 14 год 57 хв, ОСОБА_7 , на території зупинки громадського транспорту «Центр» в м. Калуш, по вул. Винниченка, 3а, зустрілась із ОСОБА_6 та передала їй грошові кошти в сумі 1000 доларів США.

У подальшому 29.11.2022, близько 17 год 46 хв, ОСОБА_7 на території зупинки громадського транспорту «Центр» в м. Калуш, по вул. Винниченка, 3а, зустрілась із ОСОБА_5 , який прибув на зазначене місце зустрічі за вказівкою ОСОБА_6 та передала йому грошові кошти в сумі 1500 доларів США.

Також, 28.12.2022, близько 12 год 55 хв, ОСОБА_7 , на території парку «Воїнів-інтернаціоналістів», що по вул. Василіянок, в м. Івано-Франківську, зустрілась із ОСОБА_6 та передала їй грошові кошти в сумі 300 доларів США.

Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_6 та її син ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та отримавши заздалегідь у ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 3 800 доларів США, повинні були сприяти виготовленню працівниками медичних установ медичної документації ОСОБА_8 із внесенням в неї завідомо неправдивих відомостей про лікування останнього для встановлення йому спеціалізованою психіатричною комісією медико-соціальної експертизи ІІ групи інвалідності. Одержання ІІ групи інвалідності дасть можливість ОСОБА_8 незаконно перетнути державний кордон України.

Відтак, в період з 23 серпня 2022 року по 15 лютого 2023 року ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі виконавця кримінального правопорушення, виступаючи як кур`єр, отримуючи грошові кошти від ОСОБА_7 та від своєї матері ОСОБА_6 , які їй також передавались ОСОБА_7 , частину із них, у невстановлених розмірах передавав залученим ОСОБА_6 до протиправної діяльності невстановленим працівникам медичних закладів із надання психіатричної допомоги.

В свою чергу ОСОБА_6 ініціювала свої зустрічі і зустрічі ОСОБА_5 із ОСОБА_7 та із працівниками медичних закладів із надання психіатричної допомоги щодо обговорення подальших спільних злочинних дій, направлених на виготовлення медичної документації про стаціонарне лікування ОСОБА_8 , направлення такої документації на розгляд лікарсько-консультативних комісій та подальшого її розгляду комісією спеціалізованої психіатричної МСЕ для встановлення йому ІІ групи інвалідності, необхідної для незаконного перетину кордону.

15 лютого 2023 року в приміщенні дитячої поліклініки КНП «Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради», за адресою: м. Калуш, вул. Будівельників, 3, відбулось засідання виїзної Івано-Франківської спеціалізованої психіатричної МСЕК Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи, на розгляд якої подано виписку КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» № 1676/2022 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 про лікування та встановлені діагнози психіатричного захворювання останнього за період з 01.09.2022 по 19.09.2022, виписку КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» № 1980/2022 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 про лікування та встановленні діагнози психіатричного захворювання останнього за період з 14.10.2022 по 09.11.2022, із внесеними в них завідомо неправдивими відомостями, оскільки останній жодного лікування не проходив, а також направлення ОСОБА_8 на МСЕК № 1/162 від 08.12.2022 із КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» та направлення ОСОБА_8 на МСЕК № 23 від 13.02.2023 із КНП «Калуський міський центр надання первинної медико-соціальної допомоги».

Рішенням зазначеної комісії ОСОБА_8 , відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ та номеру 220641, встановлено другу групу інвалідності з причини загальне захворювання.

Таким чином ОСОБА_6 з метою доведення свого спільного із ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа працівників медичних закладів з надання психіатричної допомоги, з корисливого умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, виконала всі залежні від неї злочинні дії, направленні на надання засобів та подолання перешкод для незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

09 березня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків, протоколами допитів свідка та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість призначення йому судом покарання у вигляді позбавлення волі, в разі доведення його вини в суді;

п. 3 - незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому в ході досудового розслідування стануть відомі їхні анкетні дані та він може змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду.

Відповідно до клопотання слідчого, застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки буде недостатнім для запобігання ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Окрім цього, до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків у відповідності до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. У зв`язку з цим вважаю, що підстав для застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не має.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також неможливо, оскільки відсутня інформація щодо наявних у підозрюваного власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що застосування менш суворого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечила з приводу клопотання, просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 09 березня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків, протоколами допитів свідка та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак прокурором жодним чином не доведено існування ризику, передбаченого п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, раніше не судимий, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, інвалід 2 групи.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведених ризиків та даних про особу підозрюваного, який працюює, має на утриманні неповнолітню дитину, клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. залишати житло та покладення на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період з 22.00 год. до 06.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому ж кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє до 08 травня 2023 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1