справа № 362/4134/22
провадження № 1-кп/362/577/22
ВИРОК
Іменем України
03.11.2022

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області кримінальне провадження від 24 липня 2022 року № 0000369 щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Василькові Київської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03 серпня 2002 року Васильківським МВГУ МВС України в Київській області, офіційно не працює, має середню освіту, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий у силу статті 89 КК України (далі ОСОБА_4 )

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_5 ;

потерпіла ОСОБА_6 ;

обвинувачений ОСОБА_4 ;

захисник ОСОБА_7 .

Суд установив:
24 липня 2022 року близько 17:00 хвилин (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_6 та ОСОБА_4 знаходилися в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними відбувалась сварка на побутовому рівні. В ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, відшукав в приміщенні будинку надфіль із загостреним кінцем та, тримаючи його в правій руці, умисно наніс один удар в область грудної клітини та один удар в область живота ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді колотого поранення грудної клітини праворуч, яке за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, та непроникаючої колотої рани епігастральної ділянки, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто таке, яке в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняє загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчується чи може закінчитися смертю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та надав показання, відповідно до яких влітку цього року в другій половині дня, точної дату й часу не пам`ятає, він разом із цивільною дружиною ОСОБА_6 та її подругою ОСОБА_8 перебував за місцем тимчасового проживання в будинку по АДРЕСА_2 , точної адреси не пам`ятає. В той день вони разом випили горілки, по 2-3 невеликих чарки. Під час перебування вдвох із ОСОБА_6 в окремій кімнаті між ними відбулась розмова, за наслідками якої між ними виникла сварка на ґрунті ревнощів, після чого ОСОБА_4 знайшов у хаті надфіль і з метою налякати ОСОБА_6 наніс останній два удари цим надфілем, який тримав у правій руці, один у живіт, інший точно не пам`ятає куди. Крові він не бачив. Надалі, приблизно за 20 хвилин, до вказаного будинку прийшов його син ОСОБА_9 і забрав ОСОБА_4 . Останній розповів сину про ситуацію, що склалася, після чого вони викликали карету швидкої допомоги. Пізніше, дізнавшись, що ОСОБА_6 перебуває у лікарні, він взяв таксі та приїхав до лікарні, але його до неї не допустили. В лікарні його затримали працівники поліції.

ОСОБА_4 зазначив, що усвідомлює протиправність своєї поведінки, кається, просив вибачення у ОСОБА_6 , намагався відшкодувати шкоду, примирився з останньою та вона його пробачила.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що дійсно, пробачила ОСОБА_4 , наразі вони примирились, просила його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним поза розумним сумнівом пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 1 статті 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, а саме умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КК України, в силу статті 12 цього Кодексу є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що він за місцем реєстрації характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий у силу статті 89 КК України, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття й активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.
Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, з урахуванням позиції учасників судового провадження, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах передбаченої частиною 1 статті 121 КК України санкції у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому суд, враховуючи особу обвинуваченого й обставини справи, позицію потерпілої та прокурора, вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд відповідно до статті 124 КПК України вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.
2. Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
3. Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.
4. Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
4.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
4.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
4.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
5. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1321 (одна тисяча триста двадцять одна) гривня 46 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1