Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/302/22
Провадження № 1-кп/475/123/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2022смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка матеріали кримінального провадження №0000037 з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черталка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В

24.02.2022р. у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 разом із матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у нього, на ґрунті частих побутових конфліктів виникла сварка.

У ході сварки, ОСОБА_8 , умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_7 , наніс їй множинні удари кулаками рук та ногами в область голови, грудної клітини та кінцівок, у результаті чого, у ОСОБА_7 утворилися тілесні ушкодження у виді травматичного субдурального крововиливу, травматичного субарахноідального крововиливу, перелому кісток носу, перелому 2-4 ребер справа, перелому 4-7 ребер зліва, чисельних синців обличчя, чисельних крововиливів в шкіряно-м`язові клаптики голови, синця правого передпліччя, синця правої кисті, від чого остання померла на місці.

Смерть ОСОБА_7 , 1930 р.н. настала в результаті травматичного субдурального крововиливу, який відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, пояснив, що проживав у матері похилого віку в с. Чорталка Вознесенського району ОСОБА_7 , в них часто виникали конфлікти, вони сварились. Після чергового конфлікту, коли його матір його повчала, 24.02.2022 року він їй наніс удари, але куди саме та яку кількість погано пам`ятає. Згодом приїхала поліція та швидка допомога, які він викликав. Щиро кається у скоєному та шкодує про те, що сталося. Просить суд суворо його не карати та врахувати його ставлення до скоєного.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив суд при призначенні покарання врахувати похилий вік обвинуваченого, його повне визнання вини, щире каяття та суворо не карати. При цьому, враховуючи особу обвинуваченого просив суд призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України, аніж просить потерпілий та сторона обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності за станом здоров`я, є осбою з інвалідністю 2 групи, просив суворо покарати обвинуваченого та застосувати до обвинуваченого максимальний строк покарання, передбачений санкцією статті ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки загибла є його матір`ю, у якої жив обвинувачений, продавав її речі з будинку та зловживав алкогольними напоями.

За клопотанням прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, суд обмежив обсяг доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України,

Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується його особистими показами та дослідженими письмовими доказами, а саме:

-витягом із Журналу № 93 обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, в якому зазначено, що 25.02.2022 року внесено повідомлення в ЄРДР за № 0000037 за фактом нанесення тілесних ушкоджень, внаслідок яких загинула ОСОБА_7

-реєстрацією за № 414 від 24.03.2022 року ВП № 2 Вознесенськогоь РУП ГУНП про те, що надійшло повідомлення по телефону, що 24.02.2022 року у вечірній час ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в с.Чорталка спричинив тілесні ушкодження своєї матері ОСОБА_7 , в результаті чого остання померла.

-протоколом огляду місця події з таблицями зображення від 25.02.2022р. за участі понятих та експета, згідно якого було виявлено труп ОСОБА_7 , сліди ТБК та одяг. Вилучений одяг померлої ОСОБА_7 , поміщено до пакету ЕХР№0420358, зразки речовини темно-бурого кольору, поміщено до паперових пакетів №1,2,3,4, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та постановою слідчого від 25.02.2022 року визнано речовими доказами.

-лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 25.02.2022 року,, причина смерті якої травматичний субдуральний крововилив

-висновком судово-медичної експертизи №66 від 25.02.2022р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_7 став травматичний субдуральний крововилив (наявність крові під твердою мозковою оболонкою)При судово-медичній експертизі трупу виявлені наступні тілесні ушкодження: травматичний субдуральний крововилив, травматичний субарахноідальний крововилив, перелом кісток носу, перелом 2-4 ребер справа, перелом 4-7 ребер зліва, численні синці обличчя, численні крововиливи в шкіряно-м`язові клаптики голови, синець правого передпліччя, синець правої кисті. Переломи ребер є конструкційними (на віддаленні від місця прикладання сили) так як краї ліній переломів на зовнішніх кісткових пластинах з поодинокими пологими зубцями, лобре зіставні, без викришування компактної речовини; на внутрішній - крупно зубчасті, погано зіставні за рахунок викришування компактної речовини. Відповідно вони утворились внаслідок сплощення грудної клітки в переднє задньому напрямку. Вищевказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого(-их) твердого(-их) лредмету(-ів) (руки, ноги і т.п.). Травматичний субдуральний крововилив, травматичний субарахноідальний крововилив відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Переломи ребер відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Перелом кісток носу, синці обличчя і правої верхньої кінцівки, крововиливи в шкіряно-м`язові клаптики голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи те, що трупні плями при дозованій загрузці бліднуть і відновлюють свій первинний колір через 15 хвилин, що трупне тепло відсутнє можна зробити висновок, що смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановити в якому порядку були спричиненні тілесні ушкодження не можливо. Враховуючи множинність тілесних ушкоджень, їх розташованість в різних анатомічних областях можна зробити висновок, що вони не могли утворитись в результаті падіння з висоти власного зросту.

Постановою слідчого від 25.02.2022 року постановлено відібрати зразки крові у ОСОБА_3 , які згідно протоколу від 25.02.2022 року було відібрано.

Постановою слідчого від 25.02.2022 року постановлено відібрати піднігтьові зрізи у ОСОБА_3 , які згідно протоколу від 25.02.2022 року було відібрано.

Постановою слідчого від 25.02.2022 року постановлено відібрати змиви з колін ОСОБА_3 , які згідно протоколу від 25.02.2022 року було відібрано та поміщено в спеціальний пакет.

-висновком експерта №311-і від 16.06.2022р., згідно якого кров ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься, до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. На одязі потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме сорочці жіночої нічної (об. 1), жіночому платті (об.2) та джемпері (об.3), наданих на дослідження, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров у вказаних слідах може походити від особи (осіб) групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за системою АВО і може належати як потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-висновком експерта №309-і від 16.06.2022р., згідно якого кров ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО

-постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 24.05.2021р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_3 визнанно винним у вчиненні домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 та накладено адміністративне стягнення у виді 170 грн. штрафу;

постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 17.02.2022р. за ч.2 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_3 визнанно винним у вчиненні домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу

В протоколі проведення слідчого експерименту від 18.03.2022р. за участю ОСОБА_3 , який в присутності понятих показав, що 24. 02.2022 року у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не було, а вже 25.02.2022 року побачив, як матір сидить на підлозі біля ліжка, спершись на плиту, в неї з носа тече кров, він її не втримав, вона впала на підлогу обличчям вниз, побачивши, що матері зле, подзвонив знайомій, яка оглянувши матір сказала, що вона померла.

Вказане спростовується висновком експерта №66-М від 21.03.2022р., згідно якого тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 не могли утворитися за механізмом, який вказав ОСОБА_3 у ході слідчого екперименту та смерть ОСОБА_7 не могла настати 25.02.2022р. між 05-00 та 06-00год. ранку. Данні зміни відповідають настанню.

З приводу слідчого експерименту, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що не пам`ятає які покази давав при слідчому експеременті та правдими є покази дані при судовому розгляді.

В судовому засіданні були досліджені і інші експертизи, але при їх дослідженні було встановлено, що вони будь якого доказового характеру стосовного вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 в собі не містять, а саме: висновок експерта № 97/ц від 17.05.2022 р. та висновок експерта № 310-1 від 21.06.2022 року

В долученому протоколі № 14 від 25.02.2022 року медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння стосовно ОСОБА_3 , проведеного о 20-58 год 25.02.2022 року за допомогою алкотестеру 'Драгер', тобто через добу після виявлення трупу, тому вказаний протокол не може беззаперечно свідчити, що ОСОБА_3 перебував саме 24.02.2022 року в стані алкогольного сп`яніння, тим паче він вказане заперечує. Суд вважає, що в судовому засіданні не були здобуті докази того факту, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Тому суд вважає цю обставину недоведеною.

Під час судового розгляду захисником обвинуваченого заявлено клопотання про недопустимість доказів, які надані прокурором на підтвердження вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення, зокрема: протоколу огляду місця події від 25.02.2022р., який проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 та в якому не зазначена вулиця та постанови про визнання речових доказів - вилученого одягу ОСОБА_3 від 25.02.2022 року.

Судом досліджено протокол огляду місця події від 25.02.2022, згідно якого огляд місця події проводився на підставі повідомлення про злочин з 09-30 год по 10-00 год в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Оглядом встановлено, що проводився огляд території домоволодіння в с.Чорталка Вознесенського району Миколаївської області. Як встановлено з пояснень в судовому засіданні обвинуваченого, власником будинку, де проводився огляд була його покійна матір ОСОБА_7 , з копії паспорта якої вбачається її місце реєстрації с.Чорталка Вознесенськоого району Миколаївської області, натомість обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований за АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, для участі в огляді можуть бути запрошені, потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Огляд місця події слідчим проведений відповідно та з урахуванням зазначених вимог закону, оскільки огляд місця події проведений за участю двох понятих, експерта СМЕ, підписаний усіма учасниками вказаної слідчої дії, вилучені при огляді речі та інші докази упаковані до спеціальних пакетів, про що свідчить зміст самого протоколу огляду, завірені підписами понятих та спеціаліста

Та обставина, що обвинувачений не приймав участі в огляді місця події, в результаті якого складений протокол огляду місця події від 25.02.2022., не є такою, що свідчить про порушення права обвинуваченого, оскільки діючим кримінальним процесуальним кодексом, обов`язкової участі зазначених осіб в такій слідчій дії не передбачено, а здійснюється виключно на розсуд слідчого або прокурора. Отже, посилання захисника на те, що протокол цієї слідчої дії є недопустимим доказом, не ґрунтується на законі.

З приводу клопотання захисника про визнання недопустимим доказу постанови про визнання речових доказів одягу ОСОБА_3 від 25.02.2022 року суд встановив наступне.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.02.2022р., згідно якого було вилучено джинсові штани темно-синього кольору з плямами темно-бурого кольору на лівій штанині в області коліна, які поміщено до сейф-пакету ЕХР№336505 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області. Вилучений одяг визнано речовими доказами, згідно постанови слідчого від 25.02.2022 року.

Положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене в ході особистого обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Слідчий, у відповідності до вимог ч.5 ст.171 КПК України на наступний робочий день після тимчасового вилучення майна має звернтись до слідчого судді з клопотанням про його арешт, інакше майно має бути негайно повернути особі у якої його було вилучено. Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В той же час, вилучене майно не було повернуто власнику. Вказане майно не було об`єктом експертного дослідження, тому не підтверджує чи спростовує будь-яку обставину.

Оцінивши засвоїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, з точки зору належності, допустимості,достовірності та взаємозв`язку,суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом,свідчать про умисний характер, направленийн а нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфікованіза ч.2ст.121 КК України.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинами,що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку, щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, тяжкі наслідки завдані кримінальним правопорушенням.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, який є тяжким злочином, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою похилого віку, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, в той же час вчинив злочин щодо особи похилого віку, своєї матері, стосовно якої вчиняв раніше домашнє насильство та притягувавася до адміністративної відповідальності, те що в результаті злочину настали тяжкі незворотні наслідки, позицію потерпілого, який наполягав на максимально суворому покаранні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про його особу, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, яке він має відбувати реально в умовах ізоляції від суспільства, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, тобто для застосування ст.69 КК України, суд не знаходить, оскільки відсутні по справі, як зазначено у цьому законі, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлений.

Витрат на залучення експерта немає.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72, 100, 124, 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази - одяг померлої ОСОБА_7 , який поміщено до сейф-пакету №ЕХР№0420358, зразки речовини темно-бурого кольору, які поміщено до паперових пакетів №№1, 2, 3, 4, зразки крові, які поміщено до сейф-пакету №SUD№1111029, зразки піднігтьових зрізів, які поміщено до сейф-пакету №SUD№1111040, зразки змивів з колін, які поміщено до сейф-пакету №KIV№2112186, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити, джинсові штани темно-синього кольору з плямами темно-бурого кольору на лівій штанині в області коліна, які поміщено до сейф-пакету №ЕХР№336505 - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1