Справа№ 953/1440/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова ,у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, зареєстрована АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
25 грудня 2022 року приблизно о 18 годині 15 хвилин , ОСОБА_5 знаходилась на кухні квартири АДРЕСА_3 , за місцем свого фактичного проживання, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 .. В ході спілкування у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_9 виник умисел ,з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_4 , направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень останньому.
ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , взяла на кухні свого місця мешкання, за вказаною вище адресою, де вона знаходилась разом з ОСОБА_4 , кухоний ніж, та , тримаючи його у лівій руці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з силою, умисно, нанеслоа ОСОБА_4 , який знаходився спиною до неї на відстані витягнутої руки, один удар кухонним ножом в область ребер зліва.
В результаті дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 спричинено , згідно висновку судово-медичної експетизи № 09-35/2023 від 24.01.2023 року проникаюче колото-різане поранення лівої половини груді на рівні 7-8 міжребер`я по лопатковій лінії і за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
У пред`явленому обвнуваченні ОСОБА_5 провину визнала повністю та пояснила, що 25.12.2022 року приблизно о 18-15 вона перебувала за місцем свого фактичного проживання АДРЕСА_2 , на кухні. Де між нею та її чоловіком ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході котрого останній її ображав та висловлювався відносно неї нецензурною лайкою. Після одного з його висловлювань, вона вдарила його в ліву частину тулубу ножом котрий був в неї в руках. Після чого почала обробляти рану та викликала швидку допомогу та поліцію. В скоєному щиро кається та просить її строго не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 25.12.2022 року приблизно о 18-15 він перебував за місцем свого фактичного проживання АДРЕСА_2 . Його дружина ОСОБА_5 на кухні готувала вечерю. Він перебував в нетверезому стані та почав ображати дружину, коли почав виходити з кухні відчув що збоку його щось кольнуло. Дружина відразу зняла з нього речі почала обробляти рану та викликала швидку та поліцію. Вважає себе винним у тому що сталось, з дружиною примирився ніяких претензій не має, просить її строго не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченогост.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності дост. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Як особа, ОСОБА_5 характеризується добре, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, постійного місця роботи не має, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»
Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Суд виходить із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченої, зокрема способу життя, характеризуючих її даних, її вік, стан здоров`я.
Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченої і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченої для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального виконання покарання у виді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади і вважає можливим звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.
З покладенням на засуджену ОСОБА_5 , обов`язків визначених в ст. 76 КК України .
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.349,369,370,373,374 КПК України, суд
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановити випробувальний строк 3 (три ) роки, в силу ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: DVD- RV диск ТМ «ARTEX» с записом слідчого експерименту та два DVD- RV диск ТМ «TDK» с відеозаписом допиту потерпілого ОСОБА_4 залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази, що зберігаються за квитанцією 1902 в камері схову речових доказів ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області в двох картонних коробках по вступу вироку в силу знищити.
Речові докази оригінал медичної картки ОСОБА_4 повернути до КНП «МКБЛ № 17».
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1