ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові під час розгляду кримінального провадження № 0000562 від 25.04.2022 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, вдівця, батька трьох дітей, з яких двоє малолітніх дітей 2013 р.н. та 2017 р.н. перебувають на його утриманні, який працює неофіційно, не є інвалідом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2022 близько 15 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Peugeot 205», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (2,03 %о) чим порушив п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених, Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», рухався проїзною частиною по вулиці Шевченка, поблизу електроопори № 33 Л-2 ТЮЗ 33/13, в смт. Кожанка Фастівського району Київської області, в напрямку центру смт. Кожанка, в порушення вимог п.п. «б», «д» п. 2.3 Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руту водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», в наслідок чого не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини - на праве узбіччя, а саме на тротуар, по ходу свого руху та допустив перевертання транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Peugeot 205», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини великогомілкової кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як для повного зрощення переломів необхідно більше, ніж 21 день та садна на голові, що відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.1 п.п. «а», 2.3 п.п. «б», «д», 2.9 п.п. «а», 12.1, 12.9 п.п. «а» та 31.4.1 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отриманням потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

23.02.2023 на адресу суду надійшла угода про примирення від 22.02.2023 укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений, його захисник та потерпілий просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор просив відмовити у затвердженні угоди про примирення, ввжав угоду такою, що не відповідає положенням Кримінального законодавства України.

Розглянувши угоду про примирення, суд встановив наступне.

22.02.2023 під час судового розгляду між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, розміру шкоди, спричиненої потерпілому, яка була відшкодована обвинуваченим повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень з позбавленням права на керування транспортним засобом строком на 2 роки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину беззастережно визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення і вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 просив суд затвердити укладену між ним і обвинуваченим угоду і призначити останньому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладання і затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода відшкодована обвинуваченим потерпілому у повному обсязі.

Вирішуючи в порядку ч. 3 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження вказаної вище угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Відповідно до положень ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинуваченняможе бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Угода ініційована і укладена під час судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, угода укладена у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину між обвинуваченим та потерпілим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільно відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.. 67 КК України не встановлено.

Міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений і потерпілий, визначена із застосуванням ст. 69 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень з позбавленням права на керування транспортним засобом строком на 2 роки, з урахуванням положень ст.ст. 65, 66, 67 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, щире каяття, повне визнання ОСОБА_4 вини у скоєнні кримінального правопорушення, активна допомога органу досудового розслідування під час проведення досудового слідства у даному кримінальному провадженні, про що свідчить його поведінка та готовність нести покарання за вчинене, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду.

У даному випадку узгоджена міра покарання у виді штрафу із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами із урахуванням положень ст. 69 КК України зумовлена даними, які позитивно характеризують обвинуваченого та істотно знижують тяжкість вчиненого злочину. Така міра покарання відповідає інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого і обвинуваченого.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань та відсутності фактичних підстав для визнання своєї винуватості не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди.

Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення експертиз.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, заходи забезпечення скасувати.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.100, 473, 474, 475, 476 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 22.02.2023 в кримінальному провадженні № 0000562 від 25.04.2022 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК Україниу виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права на керування транспортним засобом строком на 2 (два) роки.

Арешт на автомобіль марки «Peugeot» 205 1988 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 на підставі довіреності від 04.02.2013, зареєстрованої в реєстрі № 144 накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області 27.04.2022 - скасувати.

Речові докази у справі після набуття вироком законної сили, а саме:автомобіль марки «Peugeot» модель «206» 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , що зберігється на майданчику тимчасового утримання, що за адресою: АДРЕСА_2 - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 44 коп. на користь держави за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-22/1973-ІТ від 16.05.2022;

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп. на користь держави за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-22/23347-ІТ від 29.06.2022.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7