КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чуднів Житомирської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 01 грудня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 29.01.2023 року включно.

Цією ж ухвалою суд визначив обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави у виді 18 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 44 658 (сорок чотири тисячі шістсот п`ятдесят вісім) грн., у разі внесення якої, поклав на обвинуваченого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що на даний час обставини, які послужили підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали та продовжують існувати ризики, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 цього запобіжного заходу.

Крім цього, суд врахував те, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений може спробувати переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, або вчинити інший злочин.

Вказані обставини, на думку суду першої інстанції, підтверджують необхідність у подальшому триманні обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, як таку, що винесена з грубим порушенням вимог закону.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений посилається на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права, що потягнуло за собою ухвалення незаконного судового рішення.

Зокрема, як зазначає у скарзі обвинувачений, суд першої інстанції, незаконно, 24.11.2022 року вже продовжував йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, за відсутності обвинуваченого та його захисника, відповідно, дана ухала була оскаржена в апеляційному порядку. У зв`язку з чим, на думку ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_6 , вже 01.12.2022 року знову постановив ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вже за його участі та залученого захисника ОСОБА_7 .

Крім того, обвинувачений посилається на те, що він вже тривалий час тримається під вартою, проте, прокурором суду не надано жодного доказу того, що заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання його під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги обвинуваченого на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснено без участі сторін кримінального провадження, оскільки прокурор, обвинувачений, його захисник, не заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу, як це передбачено ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що стороною обвинувачення, не було надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставини та дані про особу обвинуваченого, не дозволяють зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають право поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 29 січня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 січня 2023 року включно, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 752/10806/17

Номер провадження: 11-кп/824/1590/2023

Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1