Справа № 390/471/21
Провадження № 1-кп/390/79/23
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження №0000015 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 11.12.2020 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила усне клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання обґрунтувала наявністю ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, та зазначила, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, та в свою чергу подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання та потребує невідкладного лікування у спеціальних медичних закладах, що здійснюють нагляд за хворими на інсульт.

Крім того, начальником ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» до суду подане клопотання, в якому він зазначає, що 27.01.2023 ОСОБА_5 був госпіталізований каретою ШМД до нейрохірургічного відділення КНП «КОЛ КОР» з підозрою на гострий мозковий інсульт. Після проведення нейровізуалізації ОСОБА_5 встановлено діагноз «Гострий геморагічний інсульт». Хворого направили на лікування до КММЧ №14 з рекомендаціями. З 27.01.2023 по теперішній час ОСОБА_5 перебуває на стаціонарному лікуванні в МЧ ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» через погіршення стану здоров`я. На теперішній час у ОСОБА_5 загальний стан середнього ступеня тяжкості, отримує лікування, але в даному випадку потребує спеціалізованого лікування та реабілітації. Ув`язнений пересувається завдяки сторонній допомозі, оскільки не в змозі доглядати самостійно.

Згідно спільного наказу Міністерства юстиції України з Міністерством охорони здоров`я України від 15.08.2014 1348/5/572 (зі змінами відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2256/5/1491 від 01.07.2020) «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покаранть Міністерства юстиції та Департамент з питань виконання кримінальних покарань видає наряди на госпіталізацію лише засудженим до позбавлення волі, у відношенні яких вирок набрав законної сили. Тобто, отримати наряд на госпіталізацію на ОСОБА_5 у вищевказаних органів не має можливості, у зв`язку з тим, що останній має статус ув`язненого.

Направлення ув`язненого ОСОБА_5 до міської лікарні для проходження курсу лікування та проходження реабілітації також не є можливим, оскільки процес лікування даного захворювання дуже тривалий.

Враховуючи викладене, адміністрація ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» просить розглянути можливість зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, в поданих до суду заявах просили розглядати справу без їх участі.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявлених клопотань, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до п.1-3, ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід в виді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом та має застосовуватись виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно Рішення Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 року запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Як зазначено в Постанові № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» врахування стану здоров`я обвинуваченого у разі необхідності стаціонарного лікування у зв`язку з тяжкими хронічними захворюваннями в багатьох випадках зумовлює необхідність зміни запобіжного заходу. Однією із вагомих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належне врахування стану здоров`я обвинуваченого та визначення можливості отримувати медичну допомогу в умовах СІЗО.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на доводи сторін кримінального провадження, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, який потребує спеціального лікування та реабілітації, яке в умовах слідчого ізолятора неможливе, суд вважає за необхідне змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить можливість обвинуваченому пройти відповідний курс лікування без обмежень у часі перебування в умовах стаціонарного лікування.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176-179, 193, 194, 196, 331, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - відмовити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, на строк 60 діб, з 14.00 год. 13.02.2023 до 14.00 год. 13.04.2023.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну місця проживання чи перебування;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, експертами у даному кримінальному провадженні, крім їх участі у процесуальних діях.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до ДУ «Кропивницькикй слідчий ізолятор», для виконання.

По справі оголосити перерву до 14.00 год. 30.03.2023 для виклику свідків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2023.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1