Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7194/22
У Х В А Л А

10.03.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зазначають, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за №000618 від 26.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

26.12.2022 року слідчим на ділянці автодороги сполученням смт.Вилок- с.Тисобикень, Берегівського району, було вилучено автомобіль марки «Volkswagen-Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 належний ОСОБА_3 та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А03 Core» мобільного оператора зв`язку «КиївСтар», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 належний ОСОБА_4

28.12.2022 року ухвалою (справа №299/7194/22) на вказане майно накладено арешт.

Заявники вважають, що на даний час є підстави для часткового скасування арешту належного їм майна, а саме арешту на транспортний засіб «Volkswagen-Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон «Samsung Galaxy АОЗ Core» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , у зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, з наступних підстав.

По-перше, на даний момент підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.332 КК України, в порядку передбаченому ст. ст. 276- 279 КПК України, нікому висунута не була, тобто ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_4 , не є підозрюваними, обвинуваченими чи іншими учасниками вказаного кримінального провадження, тобто не являються жодним із перелічених у ч.5 ст.170 КПК України суб`єктом кримінального провадження.

По-друге, щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні не здійснювалось жодних процесуальних дій, транспортний засіб та мобільний телефон були оглянуті, слідова інформація зафіксована, проведено всі слідчі дії із вказаними автомобілем та мобільним телефоном, які не являються предметами вказаного злочину, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Як власники майна заявники не заперечують проти встановлення істини по справі, але разом з цим вважають, що застосовані заходи кримінального провадження вжиті у грудні 2022 року до них, як власників майна, є недоцільними на даний час і підлягають до скасування для відновлення прав власників майна.

В рамках даного кримінального провадження нікому підозру в учиненні кримінального правопорушення не повідомлено, після накладення арешту по справі не відбувався жодний рух, ніякого не було допитано, жодні документи не вилучались, не було проведено жодної слідчої дії щодо транспортного засобу та мобільного телефону.

За таких обставин для захисту законних прав та інтересів власників майна, а також відсутності негативних наслідків для інших осіб, на теперішній час вказаний захід забезпечення кримінального провадження та перебування транспортного засобу і мобільного телефону під арештом на час вирішення клопотання, є необґрунтованим та не виправдовує легітимні цілі кримінального провадження та є занадто обтяжливим.

Натомість скасування арешту в частині їх особистого майна на автомобіль та мобільний телефон, не приведе до наслідків які б могли перешкоджати розгляду в суді вказаного кримінального провадження.

У зв`язку з цим просять частково скасувати арешт на речові докази накладений ухвалою від 28.12.2022 в частині накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі «А03 Core» мобільного оператора зв`язку «КиївСтар», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; та повернути майно заявникам.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися.

Представник заявника ОСОБА_3 -адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності

Про розгляд справи повідомлено орган досудового розслідування.

Вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 28.12.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 26.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, накладено арешт на речові докази - автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , мобільні телефони «Samsung Galaxy A03 Core», IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 , та мобільний телефон марки «Iphone XS» IMEI: НОМЕР_6 , які 26.12.2022 року вилучено в ході проведення огляду місця події - ділянки автодороги сполученням н.п. Вилок - н.п. Тисобекань на відстані 350 до ДК України, на території контрольного пункту (блокпосту), та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57 та кімнати зберігання речових доказів.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту та передачу в користування арештованого автомобіля заявники зазначають, що автомобіль з моменту вилучення і по даний час зберігається на відкритій місцевості на території ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області і на нього впливають зовнішні фактори що може негативно впливати на технічний стан автомобіля. Також зазначає, що станом на час подачі клопотання володілець автомобіля ОСОБА_3 , не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню чи іншим учасником кримінального провадження. Автомобіль оглянуто і подальше його зберігання на арешт майданчику не є доцільним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зберігання автомобіля на відкритій місцевості може призвести до пошкодження автомобіля, тому є підстави для передання його на зберігання заявнику ОСОБА_3 , як володільцю автомобіля. При цьому накладений арешт продовжує свою дію та забезпечить завдання арешту майна.

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що володілець автомобіля ОСОБА_3 не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню, автомобіль оглянутий, всі необхідні процесуальні дії органом досудового слідства виконані, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, суд вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати вказаний автомобіль та документи до нього на відповідальне зберігання заявнику, як володільцю цього майна, заборонивши йому відчужувати та розпоряджатися майном.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково та передати ОСОБА_3 належний йому на праві володіння автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання, із позбавленням ОСОБА_3 права відчужувати та розпоряджатися майном, попередивши його про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля та документів до нього, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Щодо клопотання ОСОБА_4 в частині скасування арешту на вилучений мобільний телефон, то заявником ОСОБА_4 жодного доказу належності саме їй зазначеного в клопотання майна не наведено та до клопотання не долученого.

Заявником ОСОБА_4 не доведено факту належності їй мобільного телефону «Samsung Galaxy A03 Core», IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 , а відтак клопотання в цій частині є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.107,132,167,168,170,172,173,174,175 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Передати автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 володільцю ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна та роз`яснити, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

У задоволенні решти клопотання - відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1