Справа № 643/922/23
Провадження № 1-кп/643/82/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023

03 лютого 2023 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003917, внесеному в ЄРДР від 10.12.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження Московського районного суду м. Харкова перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд за вказаним обвинувальним актом.

Прокурором в судовому засіданні передана заява потерпілого ОСОБА_6 , із змісту якої вбачається, що останній просить суд підготовче судове засідання, судовий розгляд, провити за його відсутністю.

Обвинувачений, його законний представник та захисник не заперечували та вважали за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дійшов такого.

Так, підстав для повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК, зокрема ст.291,292 КПК України, не встановлено.

Справа підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, про витребування певних речей чи документів, вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи не має.

Отже, є підстави щодо призначення вказаного обвинувального акту до судового розгляду.

Далі, прокурором заявлене клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого заперечував щодо заявленого прокурором клопотання посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений не має мети приховуватися від суду, потерпілий до обвинуваченого претензій не має, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме, у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений та його законний представник підтримав позицію сторони захисту.

Вивчивши доводи заявленого прокурором клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Так, встановлено, що відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає.

Відповідно до правил ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Положеннями ст. 178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність утриманців, майновий стан тощо.

Відповідно до п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

По справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обвинувачується у вчинені злочину, постала перед компетентними органами.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням обставин справи, з метою об`єктивного встановлення істини по справі, забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати виконанню судового рішення, вчинити інше правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини і у відповідності до вимог ч.1 ст. 178 КПК України, такі, як, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що у суду відсутні будь-які відомості щодо стану здоров`я, зайнятості обвинуваченого тощо, суд на даній стадії судового провадження вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 на 60 діб.

Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано, а наявність ризиків, що стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати.

Наявність заяви потерпілого про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, не є вагомою та беззаперечною підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні на 13.02.2023 о 11:20, з викликом учасників судового провадження відповідно до обвинувального акту.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком не більше двох місяців, тобто до 03.04.2023.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 5 днів лише в частині продовження дії запобіжного заходу. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1