Справа № 344/6460/22
Провадження № 11-кп/4808/268/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши без участі сторін у кримінальному провадженні №0000382 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 3.04.2023 року про продовження йому строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою суду продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у незаконному позбавленні волі, викраденні людини з корисливих мотивів, способом небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого організованою групою; у розбої з проникненням у житло для заволодіння майном у великих розмірах, вчиненого організованою групою та у вимаганні за попередньою змовою групою осіб, відповідальність за що передбачена ст.146 ч.3, 187 ч.4, 189 ч.2 ККУ.

Строк дії ухвали 60 днів до 31.05.2023 року включно.

Суд мотивував ухвалу тим, що при обґрунтованому обвинуваченні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України зокрема, він може ухилятися від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, експертів у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 оспорює обґрунтованість ухвали суду, вважає, що вона підлягає скасуванню. Прокурором не було доведено обґрунтованість його обвинувачення та правильність кваліфікації його дій.

Одним з ризиків суд визнав можливість незаконного впливу на інших учасників провадження та експертів, хоча попередніми ухвалами вказувалися ризики впливу на потерпілих та свідків, після того як вони були допитані позиція сторони обвинувачення змінилася, що також свідчить в сторону упередженого ставлення. З моменту його останнього контакту з потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до моменту його затримання пройшло 5 місяців. В клопотанні прокурор стверджує, що він може вчинити інший злочин, бо не має постійного джерела доходу і починаючи з першого засідання, він вказував на невірність цієї тези та надавав договори на виконання зварювальних робіт заключених ним безпосередньо. Тим не менше суд спочатку приймав до уваги аргументи прокурора, після того як він повторно надав докази, щодо свого джерела доходу, суд знайшов новий ризик, скоєння ним повторного злочину, навівши в своїх тезах, що йому «інкримінують вчинення декількох злочинів упродовж деякого проміжку, що взагалі немає ніякого сенсу. За ст. 189 КК України нікому з потерпілих не було завдано ніякої ні фізичної ні матеріальної шкоди. Посилається на практику ЄСПЛ щодо незаконності його тримання під вартою. Вказує, що не намагався покинути країну, маючи на це більш ніж достатньо часу, адже з моменту інциденту з ОСОБА_8 до моменту його затримання пройшло 26 днів, добровільно з?явився на суд після оголошення підозри, не переховувався, жив за адресою постійного проживання, притягується до кримінальної відповідальності вперше, має дві вищі освіти, є громадським діячем та засновником ГО «Ліга Прикарпаття», на протязі чотирьох років, являється членом громадського формування з охорони громадського правопорядку м. Івано-Франківськ «Штаб», має тісні соціальні зв?язки, постійне місце проживання, де проживає спільно з ОСОБА_9 вже 17 років в церковному шлюбі, спільно з ними проживають їхні діти, його малолітня донька та пасинок. Має на утриманні маму та постійне джерело доходу. З висновку «Центру Пробації» слідує, що у випадку визнання його винним рекомендовано призначити йому покарання без ізоляції від суспільства. Просить ухвалу суду скасувати та призначити йому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Апеляційний розгляд цього провадження проведено без участі сторін відповідно до положень ст. 422-1 КПК України.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, перевіривши матеріали, проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала суду вказаним вимогам закону відповідає, не встановлено процесуально-правових підстав для її скасування на стадії судового розгляду.

Висновок суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії судового розгляду відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Слід погодитись з мотивами суду про те, що за наявних обставин справи та даних про особу обвинуваченого, лише зазначений запобіжний захід зможе запобігти наведеним в ухвалі ризикам та забезпечити завершення судового провадження у цій справі.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що суд не обґрунтував свої висновки щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змотивував застосування більш м`якого запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах провадження та змісті ухвали.

За даними зазначених матеріалів ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, окремі обставини обвинувачення він не визнає, що є визначальними і достатніми підставами вважати про можливість обвинуваченого ухилятись від суду, вчинити інші злочини.

Судом враховано тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 та дані про його особу. Твердження апелянта про недостатнє врахування його особи є необґрунтованим, оскільки з матеріалів клопотання й ухвали суду вбачається, що особа обвинуваченого була врахована при продовженні йому запобіжного заходу.

Посилання ОСОБА_5 щодо неправильної кваліфікації його дій та недопустимості доказів його вини не може бути предметом апеляційного розгляду при продовженні запобіжного заходу, оскільки таку оцінку може дати тільки суд першої інстанції при винесенні остаточного рішення щодо обвинуваченого.

За таких обставин слід визнати, що запобіжний захід, який зазначений в ухвалі суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого для завершення судового провадження, тому апеляційні доводи останнього в цій частині, колегія суддів відхиляє. Підстав для її скасування не встановлено.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Таким чином апеляційну скаргу обвинуваченого, колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Суду першої інстанції слід мати на увазі недопустимість порушення розумних строків судового провадження щодо особи, яка перебуває під вартою.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 3.04.2023 року щодо нього без змін.

Ухвала не оскаржується.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4