Єдиний унікальний номер 185/1516/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001059 від 07.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської

області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого,

неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше

не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 226Д-ІХ, та Указом від 12.08.2022 року №573/2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з корисливих мотивів, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинив злочин за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з боку збройних сил російської федерації, на початку серпня 2022 року, проходивши повз житлового будинку раніше знайомої ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю будь-якого догляду за будинком з боку інших осіб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись що його дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, підійшов до подвір`я, що належить ОСОБА_6 , за вищевказаною адресою та переліз паркан території домоволодіння де скориставшись тим, що вікно будинку, який розташований на території даного домоволодіння вибито внаслідок вибухової хвилі та бойових дій на території м. Ізюм Харківської області, проник до приміщення будинку через дане вибите вікно де оглянувшись у кімнатах №1 та кухні-кімнати, виявив: DVD-плеєр сірого кольору марки «LG» модель «DKE575ХВ»; мікрохвильову піч білого кольору марки «Samsung» модель «МЕ83DR-1W»; комп`ютерний монітор чорного кольору марки «LG» модель «19М38А», на загальну суму 2425,07 грн., та взявши до рук вище зазначену побутову техніку, помістив її до раніше підготовленого мішку та виніс її з будинку та території домоволодіння. Після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з місця вчинення злочину зник, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно на початку серпня 2022, він переліз через паркан території домоволодіння по АДРЕСА_2 , заліз через розбите вікно, та викрав у будинку майно, яке належить ОСОБА_6 . У скоєному він щиро кається, шкоду відшкодовано.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює. не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характерезується задовільно, шкоду відшкодовано потерпілій, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення останнього до того, що сталося, визнання своєї вини, щире каяття, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2076 (дві тисячі сімсот шість) грн. 58 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пяти) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінльному провадженні:

- DVD-плеєр сірого кольору марки «LG» модель «DKE575ХВ»; мікрохвильову піч білого кольору марки «Samsung» модель «МЕ83DR-1W»; комп`ютерний монітор чорного кольору марки «LG» модель «19М38А», які передані на зберігання ОСОБА_6 залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2076 (дві тисячі сімсот шість) грн. 58 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1 .