Провадження №1-кп/761/941/2022
В И Р О К

іменем України

18 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 191 001 000 065 32 від 08.07.2019, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за таких обставин.

ОСОБА_4 08.07.2019, приблизно о 17.40 год., перебуваючи у стані сп`яніння, знаходячись поблизу підвального приміщення за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги, 45-А, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, з метою спричинення шкоди здоров`ю, кулаком завдав одного удару в область щелепи ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання по суті висунутого проти нього обвинувачення, які повністю відповідають обставинам вчинення злочину, викладеним у цього вироку. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, беручи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім показань обвинуваченого, підтверджується також дослідженими судом доказами - заявою потерпілого ОСОБА_5 від 08.07.2019, відповідно до якої останній прямо вказав на ОСОБА_6 , який завдав йому удару в область обличчя; висновком судово-медичного експерта ОСОБА_7 від 05.09.2019 № 042-1424-2019, згідно з яким отримане потерпілим ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді закритої травми лицьового черепу - перелому нижньої щелепи у ділянці кута справа і між 2 і 3 зубами віднесене до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_4 спричинив потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка згідно з ст.67 КК обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити його поведінку, а також дозволить запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1