Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2822/22
Провадження № 1-кп/541/42/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 19.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 по обвинуваченню у вчинені злочину, кваліфікованого по ч. 4 ст. 407 України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Високе Томашпільського району Вінницької області, військовослужбовець військової служби за контрактом, неодружений, раніше не судимий, перебуваючий у військовому званні «солдат», начальник пункту заправки пальним роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., фактично проживає АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2020 № 199, солдата ОСОБА_4 22.09.2020 зараховано до списків особового сплаву військової частий НОМЕР_1 та призначено на посаду моториста складу авіаційного пального роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ,

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) 293 від 30.12,2020 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду начальника пункту заправки пальним роти матеріального забезпечення.

Згідно вимог ст.ст. 65. 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. І, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. II, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, та умов укладеного контракту, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціювання національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час оголошене не було.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період. Таким чином, солдат ОСОБА_4 вчинив злочин в умовах особливого періоду.

05 жовтня 2021 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та умов укладеного контракту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

31 жовтня 2022 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 37 та заявив про себе.

Таким чином, 05 жовтня 2021 року солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 31 жовтня 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у оголошеному обвинуваченні визнав повністю та по суті обвинувачення суду надав покази, в яких повідомив причини та обставини залишення території військової частини та причини неповернення для продовження військової служби.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він звинувачується, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де обвинувачений визнає свою вину у вчиненні злочину, суд приймає їх до уваги такими, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши згідно ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною повністю. Його злочинні діяння, що виразилися у самовільному залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, містять всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, яке виразилось у визнанні вини, критичній оцінці своїх протиправних дій та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи, що злочинні дії ОСОБА_4 не заподіяли тяжких наслідків, наявність пом`якшуючих обставин: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння у розслідуванні злочину. Які виразились у беззастережному визнанні вини, що вказує на негативне ставлення обвинуваченого до скоєного та готовності нести покарання, а також бажання обвинуваченого стати на захист держави, продовживши контрактну службу, що впливає на оцінку суспільної небезпеки вчинюваних протиправних діянь, яке на переконання суду істотно знижують ступінь тяжкості вчинюваного злочину, суд керуючись ч. 1 ст. 69 КК України вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, тримання в дисциплінарному батальйоні, не зазначеного в санкції статті частини 4 статті 407 КК України, що буде реальним негативним наслідком за скоєне та забезпечить можливість обвинуваченому продовжити службу за контрактом у Збройних силах України в період воєнного стану.

На переконання суду застосування інституту призначення більш м`якого покарання ніж передбачене законом, саме в даному випадку, є доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та проявом гуманізму до особи, яка хоч і вчинила тяжкий злочин, однак на даний час бажає продовжити службу в Збройних силах України, де перебуватиме під постійним наглядом та контролем.

Керуючись ст.ст. 349;368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні.

Строк відбуття покарання засудженому обраховувати з моменту затримання з метою доставки до місця відбування покарання (дисциплінарного батальйону).

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1