У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2991/23

№ 1-кс/183/1095/23

14 березня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.03.2023 року за № 0000141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.03.2023 року за № 0000141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що 07.03.2023 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , що його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , помер, за життя зловживав спиртними напоями. Труп направлено до моргу.

07.03.2023 відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000141 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У зв`язку з цим у період часу з 23.45 г. 07.03.2023 по 00.30 г. 08.03.2023 було здійснено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду було виявлено та вилучено наступне: шприц об`ємом 2 мл., використану ампулу «Аміназин», упаковку «Амінозин» з 5 ампулами, блістер «Азапін» з 7 таблетками.

08.03.2023 шприц об`ємом 2 мл., використану ампулу «Аміназин», упаковку «Амінозин» з 5 ампулами, блістер «Азапін» з 7 таблетками, було визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив наступне: в нього є син ОСОБА_4 , 1986 р.н., котрий перебуває на обліку психіатра вже більше 5 років, так як він останні 10 років зловживає спритними напоями та в нього стаються приступи алкогольної делірії «біла горячка». Так лікуючий лікар ОСОБА_5 , прописав йому приймати « ОСОБА_6 », а також іноді використовувати «Амінозин», коли стан буде погіршуватись. 07.03.2023 син перебував разом із свідком вдома за вищевказаною адресою, коли близько 21.30 ОСОБА_7 стало зле, його почало трусити та він просив свідка, щоб той вколов йому « ОСОБА_8 », тоді свідок ОСОБА_3 вколов 1 ампулку «Аміназину», після чого ОСОБА_9 стало ліпше. Тоді свідок пішов спати. Коли свідок засипав, то почув як його син ОСОБА_9 впав у коридорі, коли той підійшов до нього, то останній лежав на підлозі та «хропів». Через деякий час ОСОБА_9 перестав подавати ознаки життя. Також свідок додає, що ОСОБА_4 , під час дії алкогольних напоїв неодноразово намагався покінчити життя через самогубство.

Враховуючи, що вищезазначене вилучене майно, відповідає вимогам ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, а саме:

-будуть використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються в рамках зазначеного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

З метою законного вилучення, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження, є всі підстави для арешту зазначеного майна, тому прокурор звернувся з відповідним клопотанням до суду.

В судове засідання прокурор не з`явився.

Неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 08.03.2023 предмети, що вилучені в ході огляду місця події визнані речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 08.03.2023 року за № 0000141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115КК України.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучене в ході огляду місця події 12.03.2023 є тимчасово вилученим майном.

Так, згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначені предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз, які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на вилучені предмети в ході проведення огляду в період часу з 23.45 г. 07.03.2023 по 00.30 г. 08.03.2023 (кримінальне провадження № 0000141від 08.03.2023) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-шприц об`ємом 2 мл.;

-використану ампулу «Аміназин»;

-упаковку «Амінозин» з 5 ампулами;

-блістер «Азапін» з 7 таблетками.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1