КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 07.09.2022 у кримінальному провадженні № 0000463 від 14.04.2022.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, складене у кримінальному провадженні № 0000463 від 14.04.2022.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що порушено порядок повідомлення ОСОБА_6 про підозру, а саме ч. 7 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України. Станом на 07.09.2022 р. стороні обвинувачення було достовірно відомо, що ОСОБА_6 постійно проживає за кордоном. Жодних дій для вручення повідомлення про підозру у порядку міжнародної правової допомоги не вчинено.

Відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України). Підозра необґрунтована, склад інкримінованого кримінального правопорушення відсутній.

Також апелянт зазначає, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру підлягало врученню виключно у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 135 КПК України. Оскільки 22.07.2022 р. ОСОБА_6 підготувала лист, в якому повідомила детективу БЕБ та прокурору-процесуальному керівнику про готовність співпрацювати у кримінальному провадженні. Актуальну адресу свого постійного місця проживання - АДРЕСА_1 (Bartensteingasse 3/10), причини проживання за межами території України з березня 2022 року та контактні дані адвоката.

При цьому КПК України не встановлює перелік доказів, якими підтверджується факт проживання особи за кордоном.

Сторона обвинувачення, не перевірила належність ОСОБА_6 нерухомого майна та формально направила повідомлення про підозру за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Висновки слідчого судді щодо належності ОСОБА_6 нерухомого майна зроблено виключно на підставі протоколу допиту від 06.06.2022 р співробітника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_9 .

Крім того апелянт вказує на неналежне повідомлення ОСОБА_6 про підозру шляхом направлення повідомлення у додатку Telegram. Порядок повідомлення особі про підозру регламентовано виключно ст. 135, 278 КПК України. Вказані норми не передбачають можливості повідомлення особі про підозру шляхом його надсилання у мобільних додатках.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників в підтримку поданої апеляційної скарги, з доповненнями яку вони підтримали з наведених в ній обставин, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення поданої апеляційної скарги, з доповненнями та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи та ухвали слідчого судді, що Першим відділом детективів захисту економіки у сфері надання фінансових послуг БЕБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000463 від 14.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч.1 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч.2 ст. 205-1, ч.2 ст. 200, ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

В рамках кримінального провадження старшим детективом першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_10 07.09.2022 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке у встановленому законом порядку, погоджено прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 .

У відповідності до повідомлення про підозру ОСОБА_6 підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства незалежно від форми власності, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

11.10.2022 адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру від 07.09.2022 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000463 від 14.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в якій просив скасувати вказане повідомлення про підозру.

Дана скарга сторони зихисту мотивована тим, що 07.09.2022 р. у додатку Telegram він отримав повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, складене у Кримінальному провадженні. Вважає, що існують підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 , оскільки порушено порядок вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, встановлений ст. 135, 278 КПК України. Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає можливості надсилання повідомлення про підозру адвокату у додатку Telegram. Станом на 07.09.2022 рокустороні обвинувачення було достовірно відомо, що ОСОБА_6 постійно проживає за кордоном. Жодних дій для вручення повідомлення про підозру у порядку міжнародної правової допомоги не вчинено. Підозра є необґрунтованою, оскільки дії ОСОБА_6 описані в повідомленні про підозру, є законними, відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення та порушено п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України - відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

22.11.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні зазначеної скарги сторони захисту.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , щодо скасування повідомлення про підозру, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , зазначає про порушення порядку вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, встановленого ст. 135, 278 КПК України, а також те, що Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає можливості надсилання повідомлення про підозру адвокату у додатку Telegram, отже не дотримання органом досудового розслідування процедури. Вважав, що слідчий суддя не дослідив даної обставини справи та не надав жодної правової оцінки доводам сторони захисту, щодо не дотримання органом досудового розслідування процедури виклику суб`єкта міжнародних правовідносин, передбачених ч. 7 ст. 135 КПК України, як наслідок це призвело до невірних висновків суду.

Однак, як встановлено слідчим суддею при розгляді скарги, що статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчий суддя врахував положення ч.1 ст. 135 КПК України про те, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, так і положення ч.1 ст. 136 КПК про те, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки (у випадку розглядуваної справи - отримання повідомлення про підозру), в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик (повідомлення про підозру) або ознайомлення з її змістом.

Таким чином, здійснення направлення повідомлення про підозру, окрім направлення поштовим зв`язком на адресу місця проживання ОСОБА_6 та на адресу розташування належного їй нерухомого майна, у тому числі й через додаток "Телеграм" є законним.

При цьому всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя встановив, що в матеріалах провадження було належним чином зафіксовано місце знаходження нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_6 та належність їй номеру мобільного телефону, на який скеровано повідомлення про підозру та факт підтвердження отримання нею зазначеного документу. Так, зокрема, в матеріалах міститься протокол огляду мобільного телефону, з якого слідчим 07.09.22. на номер НОМЕР_1 скеровано повідомлення про підозру. Крім того, оглядом зафіксовано позначення щодо отримання зазначеного документу власником номеру телефону.

Також в матеріалах справи міститься протокол огляду особової картки Державної міграційної служби України громадянки ОСОБА_6 , в якому у графі "телефон" зазначено номер НОМЕР_2 . Слідчий суддя вважає підтвердженим факт користування ОСОБА_6 вищевказаним номером телефону та факт отримання на нього повідомлення про підозру від 07.09.22.

Крім того слідчим суддею перевірено твердження захисника ОСОБА_5 про необхідність надсилання повідомлення про підозру ОСОБА_6 виключно у порядку ч.7 ст. 135 КПК України та встановив, що остання через свого адвоката повідомляла про місце свого проживання у республіці Австрія, у м. Відень, слідчого та прокурора листом від 22.07.22 р. Зі слів адвоката, вказаний лист йому надіслала його підзахисна саме із м. Відень. Однак, як свідчить відмітка про отримання листа адвоката ОСОБА_5 , яким направлявся вищевказаний відповідний лист ОСОБА_6 , в ДБР він надійшов також 22.07.22, що фактично унеможливило здійснення перевірки оригіналу листа протягом одного дня.

В ході судового засідання встановлено, що до ДБР надійшла копія листа ОСОБА_6 , посвідчена адвокатом ОСОБА_5 власноручно, що не є офіційним документом, і не могло, станом на 07.09.22 (дати винесення оскаржуваного повідомлення про підозру), вважатися офіційним та достовірним підтвердженням місця проживання ОСОБА_6 за кордоном. Офіційні листи, посвідчені нотаріально, надіслані органу досудового розслідування вже після 07.09.22 (дати повідомлення про підозру ОСОБА_6 ), а саме 01.11.22 р. та 03.11.22 р. У зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність безумовних підстав для вручення прокурором повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 07.09.22 у порядку ч.7 ст. 135 КПК України.

При цьому слідчий суддя зазначив, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, з чим також погоджується колегія суддів.

Наведені стороною захисту відомості, як у скарзі, так і в судовому засіданні, не спростовують даних, що ОСОБА_6 не причетна до інкримінованого їй кримінального правопорушення. При цьому у кримінальному провадженні продовжується досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі дії, які необхідно вчинити слідчому для встановлення обставин кримінального правопорушення, направлені на забезпечення швидкого, повного та не упередженого розслідування та на підтвердження або спростування причетності ОСОБА_6 до злочину, у якому їй повідомлено про підозру.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, складено та вручено ОСОБА_6 уповноваженою на це особою та у спосіб, передбачений КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру.

Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду, за змістом повідомлення про підозру від 07.09.2022 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000463 від 14.04.2022за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_6 , була причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри, при цьому, вислухав пояснення сторони захисту та сторони обвинувачення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до Правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №761/24948/22

провадження № 11-сс/824/4793/2022

Категорія: ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_13 .

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1