Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/64/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Мелітополь, Запорізької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , громадянці України, яка не одружена, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимої,

підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з 11.01.2023 по 11.03.2023 включно, з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 802 200 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 року, задоволено клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 строком на шістдесят днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України є обґрунтованою. Ризики, які були встановлені під час застосування до неї запобіжного заходу, не зменшились. Досудове розслідування кримінального провадження ще не закінчене, свідки та підозрювані судом не допитані, органом досудового розслідування встановлені не всі особи, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином за висновком слідчого судді застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, не надає можливості ухилення від слідства та суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі, просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 11.01.2023 щодо ОСОБА_8 .

В обґрунтування поважності пропущеного строку зазначає, що 11.01.2023 слідчим суддею було оголошено вступну та резолютивну частину та зазначено, що повний текст буде складений та проголошений 16.01.2023 о 14.50 годині. Проте, у зв`язку із відключенням світла в приміщенні Ленінського районного суду м. Кіровограда виготовити та видати копії вказаного судового рішення не представилось можливим у зв`язку із чим вказана ухвала була отримана лише 17.01.2023 (про що свідчить розписка в матеріалах клопотання про отримання копії ухвали) та сторона захисту не мала можливості дізнатися про мотиви прийнятого судом рішення.

У зв`язку з наведеним захисник вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник зазначає, що слідчий суддя поверхово дослідив докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру. В ухвалі не зазначено, яким чином той чи інший доказ свідчить про протиправну поведінку ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_8 розповідала свою версію, яку сторона обвинувачення не спростувала. З протоколу НСРД не вбачається те, що вона є співучасником злочину. Версію ОСОБА_8 щодо фактичних обставин і відсутності умислу не спростовано.

Також захисник вважає, що обставин, які б свідчили, що ОСОБА_8 намагатиметься реалізувати хоча б якийсь ризик із ст. 177 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не встановлено.

Висновки як прокурора, так і слідчого судді є безпідставними та нічим не підтверджені припущення. В ухвалі відсутні посилання на матеріали, які б підтверджували наявність хоча б одного ризику.

В ухвалі зазначено про існування 2 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - п.3 і п.4, а саме: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчий суддя погодився з тим обсягом слідчих та процесуальних дій, які органу досудового розслідування слід ще виконати і провести. Однак, в цьому переліку немає допитів свідків. Тобто слідчий суддя зазначає, що не всі особи допитані, що ОСОБА_8 може впливати на свідків, в тому числі на ще не відомих слідству, але встановлювати їх і допитувати необхідності у органа досудового розслідування немає. Це вказує на формальне відношення до розгляду питання про продовження строку тримання під вартою.

Крім того сторона захисту вважає, що слідчим суддею не враховано обставини, які характеризують ОСОБА_8 . Всі характеристики ОСОБА_8 в ухвалі слідчого судді зводяться до наявності обґрунтованої підозри та тяжкості злочину.

При цьому, не враховано, що ОСОБА_8 є жінкою, громадянином України, має вищу освіту, фізично слабшою, офіційно зареєстрована в Україні. Попри окупацію рідного міста Мелітополь, вона не залишилися там, хоча до повномасштабного вторгнення рф в Україну працювала офіційно начальником відділу кадрів в приватному підприємстві, а виїхала на не окуповану територію України, що характеризує її в першу чергу як свідому громадянку, велику патріотку. Це при тому, що її бабуся вимушено перебуває на окупованій території, батько нещодавно помер, а мати перебуває за кордоном. Отже, вона має міцні соціальні зв`язки, має патріотичну родину і вона пишається тим, що перебуває на не окупованій вільній території України.

В судовому засіданні не доведено жодного невиконання ОСОБА_8 процесуального обов`язку підозрюваної, не надано жодних підтверджень того, що ОСОБА_8 не виконувала процесуальні обов`язки підозрюваного. На підставі чого сторона обвинувачення та слідчий суддя прийшли до висновку про те, що вона обов`язково порушить законодавство та перешкоджатиме розслідуванню - залишилось загадкою. При цьому, в кримінальному провадженні вона добровільно надає показання.

Також захисник зазначає, що в порушення ч.5 ст.199 КПК України стороною обвинувачення не доведено обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України, а слідчим суддею це проігноровано. Слідчий суддя не переконливо зазначив в ухвалі обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою.

Крім того, на думку захисника прокурором не доведено та слідчим суддею належним чином не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя, визначаючи заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не мотивував чим саме цей випадок є виключним. При визначенні розміру застави слідчий суддя не врахував наступне: сукупний місячний дохід ОСОБА_8 становить близько 20 тисяч грн..; повномасштабне вторгнення рф в Україну фінансово підкосило ОСОБА_8 так само як і усіх жителів, які тікали з територій, які невдовзі стали окупованими; з початком війни вона втратила все, що мала, оскільки її місто на даний час є окупованим і вона не має змоги користуватися усіма нажитими благами. З урахуванням сьогодення ОСОБА_8 об`єктивно не може мати грошових коштів в сумі 805200 грн., що автоматично вказує на те, що слідчий суддя позбавив її альтернативного запобіжного заходу.

При цьому, в разі якщо суд повторно дійде висновку про наявність хоча б одного ризику, то заставу недоцільно визначати в розмірі, що перевищуватиме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю доповідача, захисника та підозрювану, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваній запобіжний захід, саме, у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Враховуючи, що копію повного тексту ухвали слідчого судді захисник отримав 17.01.2023, що підтверджується матеріалами провадження, з мотивами прийнятого рішення не був обізнаний, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання, в провадженні відділу УСБУ в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження № 0000258 від 23.09.2022 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2022 року (точної дати слідством не встановлено) громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про порядок виїзду громадян України за кордон в умовах діючого воєнного стану, маючи умисел на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України, усвідомлюючи, що самостійно здійснити зазначені протиправні дії не зможе, вирішив створити організовану групу з числа знайомих осіб, здатних забезпечити виконання вказаних злочинних дій з дотриманням вимог конспірації, детально розподілити між ними обов`язки, об`єднавши зусилля, спрямовані на незаконне переправлення громадян України через державний кордон, з корисливих мотивів, створив організовану групу у складі його як організатора, керівника, координатора, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як співкерівника та координатора, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як учасника, адміністратора, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як учасників, операторів, для систематичного вчинення тяжких злочинів з корисливих мотивів, а саме незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_9 з метою підготовки до вчинення злочинів та досягнення свого злочинного умислу розробив план злочинної діяльності, який передбачав наступне:

- координація незаконних дій з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання вказівок і настанов, контроль за їх виконанням як особисто так і через ОСОБА_10 ;

- встановлення, при цьому, взаємного зв`язку та принципу взаємозалежності учасників протиправної діяльності, чіткий розподіл між ними злочинних функцій;

- використання в ході здійснення злочинної діяльності мобільних терміналів з метою координації дій учасників організованої групи, надання порад і вказівок особам, яких незаконно переправляли через державний кордон України, передачі паспортних даних та документів, які дають право виїзду за кордон, визначення місця, дати, часу передачі документів, отримання грошових коштів;

- систематичного виготовлення через ОСОБА_15 і ОСОБА_14 пакету документів, які дають право на незаконний перетин державного кордону України;

- надання через ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 порад і вказівок особам, яких незаконно переправляли через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_9 в серпні 2022 року, створив організовану групу у складі його самого, як керівника, координатора, ОСОБА_10 як співкерівника та координатора, ОСОБА_11 як координатора, ОСОБА_12 і ОСОБА_8 як безпосередніх виконавців.

ОСОБА_12 і ОСОБА_8 , як учасники організованої групи, виконували функції операторів, підшукували осіб для їх незаконного переправлення через державний кордон України, надавали їм поради і вказівки, отримували від них передоплату та передавали їх паспортні дані ОСОБА_9 для того щоб останній виготовив пакет документів, необхідних для незаконного перетину державного кордону України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 здійснила організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненими щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2022 до підозрюваної ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.42 год. 12.01.2023, із визначенням застави у розмірі 999 843 грн., та встановлена обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 23.09.2022, Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.01.2023 продовжений до шести місяців, тобто до 14.05.2023 року, включно.

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_17 , за погодженням з прокурором Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_18 , звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_8 строку тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої їй підозри, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 року, вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання підозрюваній ОСОБА_8 під вартою до 11.03.2023 включно, з визначенням застави у розмірі триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805 200 грн.

Проте, з такими висновками колегія суддів не може погодитися виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею у повному обсязі дотримані не були.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю долучених до клопотання доказів.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_8 із інкримінованим їй кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а тому доводи захисника щодо відсутності обґрунтованості підозри є безпідставними.

Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_8 під вартою, серед яких встановлено необхідність зокрема: проведення технічних експертиз документів; почеркознавчих експертиз документів; фоноскопічних експертизи записів телефонних розмов, отриманих в ході проведення НСРД; провести огляд вилучених предметів і документів; ряду інших слідчих дій; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою у інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер, суспільну небезпечність та наслідки злочину, у вчиненні якого вона підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні реальні ризики, передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст.177 КПК України .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованого підозрюваній ОСОБА_8 кримінального правопорушення, враховано слідчим суддею і особу підозрюваної, яка не працює, не одружена, неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, раніше не судима, вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою у вчиненні даного кримінального правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Разом з тим, наведені обставини про особу підозрюваної ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу, як про те просить захисник в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта про необґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки підозра останньої підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до клопотання. Вказані докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. А тому слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, утому числі щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , мають вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Разом з цим, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи захисника щодо визначення слідчим суддею підозрюваній ОСОБА_8 розміру застави.

Санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, у відповідності до ч.5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_8 є тяжким злочином.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, підозрюваній ОСОБА_8 слідчим суддею визначено заставу у розмірі триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Таке рішення мотивовано урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваної, наявних ризиків, майнового стану підозрюваної, прибутку, який вона отримувала від вчиненого кримінального правопорушення.

Проте, які саме обставини кримінального правопорушення були враховані слідчим суддею, який саме розмір її прибутку від злочинного діяння, майновий стан підозрюваної, яка між іншим не працює, - слідчим суддею не зазначено.

У відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь - яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А отже розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, тобто, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Водночас, поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Вказане регламентується з позицією, ЄСПЛ висновки якого вказують на порушення права на свободу та особисту недоторканність. Так у справі "Гафа проти Мальти", де заявник майже рік утримувався під вартою після визначення для нього непосильного розміру застави. Зокрема Суд зауважив, що національні суди не вжили необхідних заходів для того, щоб надати заявнику реальну можливість використати своє право на внесення застави, чим порушили статтю 5 Конвенції. При цьому, в цій справі заявник був звільнений лише завдяки його матері, яка, в свою чергу повинна була залучити інших членів сім`ї, які були співвласниками майна, наданого в якості гарантії застави. ЄСПЛ безумовно зазначив, що тягар застави не може покладатися на родичів, а національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави.

Колегія суддів приходить до висновку, що визначений слідчим суддею розмір застави має бути встановлений у сто двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що цілком відповідатиме особі підозрюваної ОСОБА_8 , яка не працює, відсутності на даний час підтвердженого розміру прибутку отриманої нею в наслідок протиправних дій, обставин кримінального правопорушення, де остання мала фактично другорядну роль.

Водночас, запропонований захисником розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на переконання колегії суддів не забезпечить його дієвості та не буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь - яким чином перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 стосовно ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 стосовно ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з 11.01.2023 по 11.03.2023 включно.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 120 ( сто двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 322 080 (триста двадцять дві тисячі вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 42265404, банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) - 820172, рахунок отримувача - UA0086310 , призначення платежу - забезпечення виконання ухвали суду по справі № 0000258 від 23.09.2022.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_8 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрювану ОСОБА_8 на строк до 11.03.2023 наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, крім участі у проведенні процесуальних дій;

5)не відвідувати місця проживання свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні;

6)здати на зберігання до відповідного територіального органу УДМС свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_8 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрювана ОСОБА_8 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_8 , вона вважається такою, що до неї застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому вона буде знаходитись.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4