Справа № 535/2096/22
Провадження № 1-кс/535/446/22
Ухвала
Іменем України

16 листопада 2022 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001875 від 06.11.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської області.

До суду надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 05.11.2022 під час огляду відкритої ділянки місцевості, поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: велосипед чорного кольору з номером рами № НОМЕР_1 , без заднього колеса; колесо від велосипеда з маркуванням «ELKA KIROV».

У обґрунтування клопотання зазначено, що 05.11.2022 до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , у якій вона просить прийняти заходи до ОСОБА_5 , який у середині вересня 2022 року таємно викрав її майно з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . З поясненнь ОСОБА_5 стало відомо, що у середині вересня 2022 року він вирішив викрасти з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , велосипед чорного кольору, для того щоб відремонтувати свій велосипед. Після цього, він перевіз за місцем свого проживання викрадений велосипед, зняв з нього заднє колесо, яке переставив до свого велосипеду. 05.11.2022, перебуваючи поблизу свого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , видав співробітникам чорний викрадений велосипед та заднє колесо від нього, що було вилучено слідчим під час огляду. Потерпіла вказала, що у вересні 2022 року вона виїхала з місця свого проживання до м. Харкова, попросивши сусідів приглядати за її домоволодінням. Перед тим як виїхати, сховала все майно, у тому числі велосипед «Україна» до приміщення будинку. У жовтні 2022 року, повернувшись додому, виявила відсутність зазначеного велосипеду. Від одного з сусідів дізналася, що ОСОБА_5 викрав її майно. Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання у ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Прокурор клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити без її участі, про що надала відповідну заяву.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Володілець майна у судове засідання не з`явилася.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.
Згідно даних витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001875 від 06.11.2022 внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, де у фабулі зазначено, що у ОСОБА_4 з домоволодіння було викрадено велосипед.
Як передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Статтею ст. 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 05.11.2022 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де на відкритій ділянці місцевості, за заявою ОСОБА_5 щодо видачі викраденого майна, поблизу зазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено речі, згідно з переліком у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів необхідність арешту вилученого майна як речового доказу, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий судя
постановив:
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити повністю.
Накласти арешт тимчасово вилучене майно, яке вилучене 05.11.2022 під час огляду відкритої ділянки місцевості поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: велосипед чорного кольору з номером рами № НОМЕР_1 без заднього колеса; колесо від велосипеда з маркуванням «ELKA KIROV».

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1