Справа № 201/2800/23
Провадження № 1-кс/201/932/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000604, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Йошкар-Ола Марій Ел Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000604, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , в період часу з 02.02.2023 по 03.02.2023 добровільно, діючи умисно, перебуваючи у м. Новогродівка Донецької області надавав російським військовим допомогу у веденні бойових дій проти ЗСУ та інших військових формувань утворених відповідно до законів України.

Так, 02.02.2023, о 05 год. 14 хв., громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою реєстрації та фактичного місця мешкання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави агресора - ЗС РФ, зі свого власного акаунту, використовуючи власний телефон із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , за допомогою месенджеру «Телеграм», відправив на особистий акаунт абонента на ім`я « ОСОБА_7 » (підписаний як « ОСОБА_8 ») на номер НОМЕР_2 , який належить військовослужбовцю РФ ОСОБА_9 інформацію стосовно розташування підрозділів Збройних Сил України. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що вказана інформація може нашкодити національній безпеці України.

Крім того, 02.02.2023, о 05 год. 17 хв., громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою реєстрації та фактичного місця мешкання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави агресора - ЗС РФ, зі свого власного акаунту, використовуючи власний телефон із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , за допомогою месенджеру «Телеграм», відправив на особистий акаунт абонента на ім`я « ОСОБА_7 » (підписаний як « ОСОБА_8 ») на номер НОМЕР_2 , який належить військовослужбовцю РФ ОСОБА_9 інформацію стосовно розташування підрозділів Збройних Сил України. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що вказана інформація може нашкодити національній безпеці України.

Крім того, 03.02.2023 об 11 год. 00 хв. та 21 год. 22 хв., громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою реєстрації та фактичного місця мешкання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави агресора - ЗС РФ, зі свого власного акаунту, використовуючи власний телефон із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , за допомогою месенджеру «Телеграм», відправив на особистий акаунт абонента на ім`я « ОСОБА_7 » (підписаний як « ОСОБА_8 ») на номер НОМЕР_2 , який належить військовослужбовцю РФ ОСОБА_9 , інформацію стосовно розташування підрозділів Збройних Сил України. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що вказана інформація може нашкодити національній безпеці України.

Як ззаначено слідчим у поданому клопотанні, причетність ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом проведених негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом обшуку; протоколом затримання, складеним відповідно до вимог ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведеного слідчого експерименту;матеріалами, зібраними оперативними підрозділами СБУ, що у відповідності до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказами.

Крім того, слідчий зазначає, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється відповідними ризиками, визначеними пунктами п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують та обґрунтовуються наступним.

Підозрюваний ОСОБА_4 спроможний:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, а також широке коло знайомств на окупованих територіях Донецької області, існує ризик та можливість того, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: беручи до уваги, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, існує велика імовірність його незаконного впливу на указаних свідків з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Беручи до уваги той факт, що підозрюваний з ідеологічних мотивів ініціативно брав участь у діяльності силового блоку терористичної організації, ризик повторення вказаної протиправної поведінки можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваного під вартою.

У зв`язку із зазначеним, слідчий вказує, що незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливить запобігання вищевказаним ризикам, а тому, просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник заперечував проти задоволення поданого клопотання, просив застосувати відносно свого підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч.2ст.177КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000604, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

07.03.2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку статі 208 КПК України. Підстави затримання: п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України - виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

07.03.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Крім того, встановлено, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто. Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваним, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України, може намагатись уникнути досудового розслідування, тим паче на початкових його етапах, коли розкриття злочину найбільш ефективне.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин, під час воєнного стану.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2,258-258-5,260,261,437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваного, який не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час. Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який продовжується, суспільну небезпечність злочину, які підвищена з огляду на контекст у якому його вчинено, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, що в своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність його задоволення.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2,258-258-5,260,261,402-405,407,408,429,437-442КК України.

Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, розмір застави слідчий суддя не визначає, оскільки застосування застави не відповідатиме тяжкості та характеру вчиненого злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000604, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 60 днів, тобто до 05 травня 2023 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 05 травня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 15.25 годині 13 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1