Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/1280/22

Номер провадження: 1-кп/511/59/23

16 січня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - двоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салгія Вулканештського району республіки Молдова, громадянина України, працюючого по найму, неодруженого, маючого незакінчену середню освіту закінчив 7 класів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000186 від 07.05.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці квітня 2022 року, у період дії на території України воєнного стану, який продовжений Указом Президента України за №259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України за №2212-ІХ «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у ОСОБА_7 виник протиправний корисливий намір направлений на таємне викрадання чужого майна, а саме шістьох дерев`яних вуликів з сім`ями бджіл, розташованими за місцем його фактичного мешкання, тобто на території домоволодіння без визначеного порядкового номеру по АДРЕСА_2 ., які належать на праві власності потерпілому ОСОБА_8 .

Реалізуючи власний протиправний намір спрямований на таємне викрадення вищевказаного чужого майна та його подальший збут, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , наприкінці квітня 2022 року, видаючи вищевказані шість вуликів з сім`ями бджіл за своє власне майно, запропонував їх придбати громадянину ОСОБА_9 за 4800 гривень, на що останній, будучи не обізнаним про протиправний намір ОСОБА_7 , надав свою згоду.

Далі, 02 травня 2022 року, приблизно у період часу з 22 години 00 хвилин по 23 годину 00 хвилин, ОСОБА_7 , усвідомлюючи що його дії протиправні та носять таємний характер, перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, тобто на території домоволодіння без визначеного порядкового номеру по АДРЕСА_2 , користуючись вільним доступом до шістьох дерев`яних вуликів з сім`ями бджіл, які належать на праві власності потерпілому ОСОБА_8 , за допомогою власної фізичної сили завантажив їх на поряд припаркований автомобільний причіп під`єднаний до автомобіля марки ВАЗ червоного кольору, якими володіє та користується ОСОБА_9 , після чого останній, не будучи обізнаним про протиправні дії ОСОБА_7 , надав останньому за вищевказане придбане ним майно грошові кошти у розмірі 4800 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення разом з вищевказаним викраденим майном зник, тим самим ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток у розмірі 3315 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та суду пояснив, що він проживає в будинку у брата. На території подвір`я вказаного будинку перебували чужі вулики з бджолами, про що йому було достеменно відомо. Оскільки грошей в нього не було, він вирішив вказані вулики продати, що і зробив та продав вулики ОСОБА_9 , допомагаючи загрузити їх до причепу автомобіля марки «Жигулі», подальша доля вуликів ОСОБА_7 невідома. В скоєному щиро кається.

Таким чином показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного злочину, а його дії кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Судом враховується, що обвинувачений щиро розкаявся, що пом`якшує покарання. Також судом враховується, що обвинувачений характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, працює не офіційно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Із досудової доповіді, складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 Роздільнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області зазначено, що ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування матеріального збитку шляхом повернення викраденого, на підставі викладеного, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_7 міру покарання передбачену санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що буде достатньо для його виправлення.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню. Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувати у зв`язку з прийняттям рішення про його звільнення з випробувальним терміном. Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1716,20 грн.

Керуючись ст.ст.100,349,368,369-371,373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.05.2022 року на тимчасово вилучені речі, а саме: 6 (шість) дерев`яних вуликів із маркуваннями 10, 26, 13, 19, 2, 7 із сім`ями бджіл

Речові докази - 6 (шість) дерев`яних вуликів із маркуваннями 10, 26, 13, 19, 2, 7 із сім`ями бджіл вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 1716,20 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1