печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001725,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, яким просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільні телефони та грошові кошти.

В обґрунтування доводів та вимог клопотання посилається на те, що Першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001725 від 07.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Слідчий в обґрунтування клопотання посилається, на те, що вилучені речі є речовими доказами, які самостійно і в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, можуть бути використані для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, є необхідність накласти арешт на зазначені речі та документи.

Метою та підставою накладення арешту на вилучені речі та документи є забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання, що визначено пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

До суду надійшла заява слідчого ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги визначені у ньому підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 до суду подала заперечення, відповідно до яких вказує, що 07.12.2022 в м. Києві у період часу з 21.10 год. по 22.39 год. був проведений невідкладний обшук транспортного засобу Mercedes Benz E300 (д.н.з. НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_4 (місце проведення обшуку у протоколі не зазначено, фактично був проведений за адресою м. Київ, вул. Ю.Іллєнка, 3, паркувальний майданчик біля ст.метро «Лук`янівська»). За результатами обшуку були віднайдені і вилучені грошові кошти, три мобільні телефони і два акти (довідки) перевірки дотримання вимог податкового законодавства. Адвокат наголошує на те, що згідно ч. 1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Відповідно до ч. 1 ст. 106 КПК України протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. Окрім того, частиною другою статті 106 КПК України передбачено, що до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії. Натомість зазначені вимоги кримінального процесуального закону при проведенні 07.12.2022 невідкладного обшуку транспортного засобу Mercedes Benz E300 (д.н.з. НОМЕР_1 ) грубо порушені, оскільки: проведення слідчої (розшукової) дії завершено о 22.39 год., натомість протокол невідкладного обшуку не складено, не зафіксовано на відеозапис підписання відповідного протоколу обшуку всіма учасниками; віднайдені речі та документи в ході невідкладного обшуку поміщалися у сейф-пакети, однак вказане не було одразу зафіксовано у протоколі обшуку, а також дії щодо їх поміщення у пакети не були засвідчені підписами учасників слідчої (розшукової) дії на відповідних пакетах одразу після вилучення і упакування;сейф-пакети, у які поміщалися вилучені речі та документи, після проведення невідкладного обшуку, без засвідчення факту їх належного упакування, перебували у співробітників правоохоронних органів до транспортування в приміщення ДБР; у кого саме перебували сейф-пакети, у які поміщалися вилучені речі та документи, після проведення невідкладного обшуку, при транспортуванні їх до приміщення ДБР, а також чи мало місце підміна їх змісту, - невідомо; орієнтовно о 23.15 год. у приміщенні ДБР (м. Київ, вул. С. Петлюри, 15) слідчий розпочав складання протоколу затримання ОСОБА_4 , що було завершено орієнтовно о 00.36 год. 08.12.2022, але протоколу невідкладного обшуку складено так і не було; лише після завершення складання протоколу затримання ОСОБА_4 у нічний час 08.12.2022, орієнтовно о 00.45 год. слідчий ДБР приступив до складання протоколу невідкладного обшуку; весь час до початку складання протоколу невідкладного обшуку 08.12.2022 орієнтовно о 00.45 год. сейф-пакети залишалися у співробітників правоохоронного органу, і лише о 01.39 год. відповідні сейф-пакети були надані для підписання понятим, що були присутні при проведенні невідкладного обшуку. Таким чином, всупереч завершенню о 22.39 год. 07.12.2022 проведення невідкладного обшуку, протокол за його результатами був складений лише 08.12.2022 у нічний час, так само як і виконані дії щодо упакування вилучених речей і документів, із засвідченням підписами понятих. Перевірити результати проведеної слідчої (розшукової) дії неможливо, оскільки належної фіксації вилучення речей і документів, а також їх надійного упакування, - не забезпечено.

Зазначені обставини (процесуальні порушення) зафіксовані у зауваженнях адвоката до протоколу невідкладного обшуку. Адвокат звертає увагу слідчого судді на те, що враховуючи те, що складення протоколу невідкладного обшуку відбулося із грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема порядку фіксації ходу та результатів слідчої (розшукової) дії, слідчим/прокурором не може бути доведено, що відшукувані та вилучені речі і документи дійсно знаходилися у транспортному засобі, що обшукувався.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001725 від 07.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Під час здійснення 07.12.2022 невідкладного обшуку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі «E 300», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN-номер (номер кузова) НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , старшим слідчим першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 виявлено та вилучено:

1)в бардачку переднього пасажирського сидіння:

-три мобільні телефони Iphone (11 Pro Gray, 13ProMax Grafit, 14 ProMax Purple), які поміщено до сейф-пакету ДБР B 1013576;

2)на задньому сидінні:

-предмети, схожі на 20 купюр номіналом 500 гривень та 100 купюр номіналом 200 грн. (поміщені до сейфпакету ДБР B1005721);

-предмети, схожі на 300 купюр номіналом 500 гривень:

-предмети, схожі на 50 купюр номіналом 1000 гривень.

Слідчий в своєму клопотанні просить накласти арешт на мобільні телефони та грошові кошти, які вилучені під час проведення обшуку у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні. Слідчий вказує, що з метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на вказане майно підозрюваного, з метою забезпечення у майбутньому забезпечення відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди та з метою збереження речових доказів. Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності». Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98). Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом. Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. За викладених обставин, враховуючи обґрунтування клопотання надані слідчим, заперечення представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 , приходжу до висновку, про відмову у задоволенні клопотання, оскільки ухвалою слідчого судді від 14.12.2022 року (справа №757/36272/22-к) проведений обшук легалізовано, надано дозвіл на проведення обшуку в транспортному засобі Mercedes-Benz E 300, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою виявлення майна підозрюваного, а саме: три мобільні телефони Iphone (11 Pro Gray, 13ProMax Grafit, 14 ProMax Purple), шляхом здійснення копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. В частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, клопотання слідчого не підлягає задоволенню оскільки, відповідно до протоколу огляду та вруення грошових коштів від 07.12.2022 року вилучені грошові кошти отримані із видатків спеціального призначення ДСР НП України з метою фіксації протиправної діяльності начальника відділу - заступника начальника Управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Житомирській області ОСОБА_4 .. Вказані грошові кошти являють собою національну валюту в сумі 200000,00 грн. 08.12.2022 року постановою слідчого вилучені грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001725 від 07.12.2022 р. Вилучені грошові кошти не є власністю підозрюваного ОСОБА_4 , вказані грошові кошти належать НП України, тому не можуть бути арештовані.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 14.12.2022 року (справа №757/36272/22-к) проведений обшук легалізовано, надано дозвіл на проведення обшуку в транспортному засобі Mercedes-Benz E 300, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою виявлення майна підозрюваного, в тому числі, вказаних грошових коштів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001725 - відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1