Ухвала

іменем України

10 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 333/2311/21

провадження № 51-3413 ск22

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 ,

встановив:

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, та призначено їй покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення. Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_1 змінено: доповнено вступну частину вироку посиланням на судимість ОСОБА_1 за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2021 року, яким її засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2021 року, призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 днів. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

Прокурор звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування вказаної ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення.

Мотиви Верховного Суду

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга, зокрема, має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як видно з поданої касаційної скарги, прокурор, зазначаючи про незаконність ухвали апеляційного суду стосовно ОСОБА_1 хоча формально і послалася на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не зазначив, яких саме порушень норм процесуального закону допустився суд апеляційної інстанції, та не конкретизував, в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК.

Крім того, прокурор, посилаючись в касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок м`якості, не навів обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, як він мав зробити відповідно до ст. 414 КПК.

Водночас, прокурор, посилаючись в касаційні скарзі на порушення судом апеляційної інстанції положень ст. 419 КПК, не зазначив, які доводи апеляційної інстанції залишено апеляційним судом поза увагою і на які відсутні відповіді.

Таким чином, допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 та встановити строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4