Номер провадження: 11-кп/813/1868/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 22 липня 2022 року в кримінальному провадженні №0002112 від 15 вересня 2021 року, №0000955 від 31 жовтня 2021 року, №0000272 від 03 червня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :
Обставини, встановлені вироком суду першої інстанції.
Вироком Приморського районного суду м.Одеси від 22 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та йому призначено покарання:

?за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

?за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три роки);

?за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбування покарання визначено рахувати з дня його фактичного затримання 03 червня 2022 року.

Цивільний позов представника ФОП « ОСОБА_9 » - ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ФОП « ОСОБА_9 » матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 5900 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення злочинів, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій, вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість. Просить вирок Приморського районного суду м.Одеси від 22 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки. В іншій частині вирок просить залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначила, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд залишив поза увагою позицію сторони захисту щодо можливості застосування ст.75 КК України. При цьому місцевий суд не зазначив чому покарання з призначенням іспитового строку буде недієвим та не забезпечить виправлення засудженого.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Цивільний позивач, потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 належним чином повідомлені про місце дату та час апеляційного розгляду.

ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв про відкладення розгляду справи чи забезпечення його участі в судовому засіданні на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому оскільки судовий розгляд здійснювався в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд апеляційної інстанції не перевіряє висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, фактичні обставини кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, а також правильність кваліфікації його дій.
Таким чином суд апеляційної інстанції переглядає вирок Приморського районного суду м.Одеси від 22 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 лише в частині призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно з вимогами ч.1 ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевий суд в повній мірі дотримався вказаних вимог законодавства та належним чином обґрунтував неможливість застосування відносно ОСОБА_8 положень ст.75 КК України.
Так, суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, відношення обвинуваченого до своїх дій та їх наслідків, а так само особу винного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, схильний до вчинення злочинів, оскільки вчиняв злочини із певною систематичністю, після відбуття призначеного покарання та після звільнення з місць позбавлення волі, не бажає ставати на шлях виправлення.

Крім того, суд встановив існування обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 а саме щире каяття та констатував відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Тобто суд взяв до уваги зазначені раніше дані й обставини, в тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, і правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за найтяже кримінальне правопорушення, що скоєне обвинуваченим та яке належить відбувати реально.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що до обвинуваченого вже застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України (а.п.102-104), однак він продовжував вчинювати нові умисні злочини, у тому числі під час іспитового строку, що свідчить про відсутність критичної оцінки ним своїх дій та неможливість його виправлення без відбування покарання.

Саме таке покарання, яке призначив суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню кримінальних правопорушень.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.376 ст.404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м.Одеси від 22 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3