Справа № 201/2021/23
Провадження № 1-кс/201/699/2023
УХВАЛА

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Біловодського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000093, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000093 від 05.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом вчинення колабораційної діяльності ОСОБА_4 , шляхом добровільного зайняття посади, в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Біловодської селищної ради Старобільського району Луганської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти суверенної держави України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території селища міського типу Біловодськ Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в окупаційній владі, що діє на тимчасово окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконному правоохоронному органі «Біловодському районному відділі внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ луганської народної республіки», в порушення вимог Конституції та законів України добровільно, умисно та протиправно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, ОСОБА_4 на початку липня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, присягнув на вірність, так званій «луганській народній республіці», що є частиною окупаційної адміністрації російської федерації та під час дії воєнного стану добровільно зайняв посаду у структурному підрозділі окупаційної адміністрації російської федерації на тимчасово окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, а саме: у незаконному правоохоронному органі, так званому «Біловодському районному відділі внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ луганської народної республіки».

Як зазначено прокурором у даному клопотанні, вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які особисто знають ОСОБА_4 та окрім іншого, зазначили, що з мережі Інтернет їм відомо, що останній прийняв присягу на «вірність лнр», вступивши на службу до незаконного правоохоронного органу - «Беловодского РОВД МВД ЛНР» (мовою оригіналу), іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, прокурор зазначає про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

На даний час досудовим розслідуванням, встановлено, що відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру речових прав від 08.08.2022 року №306766203 громадянину України ОСОБА_4 , на праві власності належить:

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0403, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, форма власності приватна, підстава для державної реєстрації - державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер ЛГ, виданий Біловодською селищною радою 21.03.1995, розмір частки 1.

Також досудовим розслідуванням, встановлено, що відповідно до інформації з відповіді ГСЦ МВС в Луганській області (ТСЦ МВС №4443) від 29.11.2022р. №31/12/4443 громадянину ОСОБА_4 , на праві власності належить:

- транспортний засіб автомобіль марки LADA 211440, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13.08.2021 року.

Також досудовим розслідуванням, встановлено, що згідно інформації від 22.12.2022 № 4б/12-11/1/6376/6395-БЕ, наданої АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я громадянина України ОСОБА_4 відкрито банківські рахунки: номери рахунків (IBAN): НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , а також грошові кошти, що розміщені на рахунках.

Тому, прокурор зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна, як виду покарання виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної.

Посилаючись на ст. 36, 170-171 КПК України прокурор просить накласти арешт на майно власником якого є підозрюваний ОСОБА_4 з метою забезпечення призначення судом покарання у виді конфіскації майна (передбаченого санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник майна не повідомлявся про розгляд клопотання слідчого, згідно ст.172 ч.2 КПК України.

Прокурор в судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального Кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000093 від 05.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за підозрою ОСОБА_4 у добровільному зайнятті посади, в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Біловодської селищної ради Старобільського району Луганської області.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за встановлених органом досудового розслідування обставин, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у спосіб передбачений КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено при розгляді клопотання, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України.

Також доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 08.08.2022 року №306766203 підозрюваному ОСОБА_4 , на праві власності належить:

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0403, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, форма власності приватна, підстава для державної реєстрації - державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер ЛГ, виданий Біловодською селищною радою 21.03.1995, розмір частки 1.

Також відповідно до інформації з відповіді ГСЦ МВС в Луганській області (ТСЦ МВС №4443) від 29.11.2022р. №31/12/4443 підозрюваному ОСОБА_4 , на праві власності належить:

- транспортний засіб автомобіль марки LADA 211440, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13.08.2021 року.

Згідно інформації від 22.12..2022 № 4б/12-11/1/6376/6395-БЕ, наданої АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я підозрюваному ОСОБА_4 відкрито:

банківські рахунки: номери рахунків (IBAN): НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , а також грошові кошти, що розміщені на рахунках.

Отже, в клопотанні доведено достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , вищевказане майно, на яке ініціатор клопотання просить накласти арешт, належить підозрюваній, у разі доведеності вини під час судового розгляду підлягає можливої конфіскації (ч.7 ст.111-1 КК України), також накладання арешту необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки незастосування арешту може призвести до його відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, враховуючи також наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, власником яких підозрюваний у кримінальному провадженні і існує сукупність підстав вважати, що підозра є обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Біловодського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000093, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0403, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, форма власності приватна, підстава для державної реєстрації - державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер ЛГ, виданий Біловодською селищною радою 21.03.1995, розмір частки 1;

- транспортний засіб автомобіль марки LADA 211440, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13.08.2021 року,

- грошові кошти на таких банківських рахунках в АТ «Державний ощадний банк України», відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКП НОМЕР_9 ), номери рахунків (IBAN):

НОМЕР_10 ,

позбавивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1