Справа №639/731/23
Провадження № 1-кп/638/277/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 09 лютого 2023 року за №0000170 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горького Богодухівського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді старшого водія взводу тяги технічної батареї в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат»

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:

Згідно з вимогами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший солдат ОСОБА_4 29 березня 2016 року в добровільному порядку прийнято на військову службу за контрактом строком на 3 роки до Збройних Сил України, у зв`язку з чим він був зобов`язаний проходити військову службу у лавах Збройних Сил України протягом строкової військової служби, а в разі настання особливого періоду - понад установлений строк, знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строкової військової служби, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.

Згідно наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 № 105 від 10.05.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду старшого водія взводу тяги зенітних ракетних систем, технічної батареї військова частина НОМЕР_1 , де він проходить військову службу по теперішній час, а відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в особливий період.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17 та 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

В той же час у військовій частині НОМЕР_1 на керівній посаді проходить військову службу Особа 1 , який відповідно до примітки 1 статті 364 КК України є службовою особою.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства та обов`язок їх дотримуватися ОСОБА_4 будучи старшим водієм взводу тяги зенітних ракетних систем технічної батареї військова частина НОМЕР_1 в кінці січні 2022 року вирішив стати на злочинний шлях та вчинити корупційний злочин, а саме - надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом військовій частини НОМЕР_1 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , в кінці січня 2022 звернувся до Особа 1 з проханням про надання відгулів на звільнення.

В цей час у Особа 1 виник злочинний корисливий умисел спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоду в сумі 100 доларів США від ОСОБА_4 , для себе за надання останньому дозволу на звільнення зі служби строком на 5 діб.

З наведеною метою, Особа 1, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення повідомив ОСОБА_4 , про те що питання щодо відгулу буде вирішено після передання йому стандартної так званої «такси» за відгул, що становила 100 доларів на тиждень.

Будучи поставленим в умови за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам ОСОБА_4 , погодився на вимогу Особа 1 та в ході розмови дійшли домовленості, що ОСОБА_4 , передасть грошові кошти пізніше враховуючи фінансові проблеми ОСОБА_4 .

Своїми діями Особа 1, умисно створив умови, за яких ОСОБА_4 , вимушений погодитися на передачу йому неправомірної вигоди з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів.

Так у період з 26.01.2022 по 31.01.2022 Особа 1 надав ОСОБА_4 відгули на звільнення.

В подальшому 10.06.2022 о 16 годині 43 хвилини, старший солдат ОСОБА_4 , після нагадування від Особа 1, діючи умисно, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 , за допомогою мобільного додатку «Приват - 24» зі свого банківського рахунку здійснив переказ грошових коштів - неправомірної вигоди в сумі 2800 гривень на номер банківської картки Особа - 1, а саме еквіваленту 100 доларів США, станом курсу валют на січень 2022 року по відношенню гривні до долара, за погодження та надання відгулів на звільнення на 5 діб, з 26.01.2022 по 31.01.2022.

Загальна сума отриманої неправомірної вигоди Особа 1 становить 2800 грн.

Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурором подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 354 КК України.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував проти задоволення клопотання, суд доходить наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 369 КК України передбачена кримінальна відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до ч. 5 ст. 354 КК України, особа, яка запропонувала, пообіцяла або надала неправомірну вигоду, звільняється від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені статтями 354, 368-3, 368-4, 369, 369-2 Кримінального Кодексу України, якщо після пропозиції, обіцянки чи надання неправомірної вигоди вона - до отримання з інших джерел інформації про цей злочин органом, службова особа якого згідно із законом наділена правом повідомляти про підозру, - добровільно заявила про те, що сталося, такому органу та активно сприяла розкриттю злочину, вчиненого особою, яка одержала неправомірну вигоду або прийняла її пропозицію чи обіцянку.

Зазначена позиція викладене й у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 354 КК України.

На час звернення ОСОБА_4 до уповноважених правоохоронних органів із заявою про вчинення ним кримінального правопорушення у ВСП ГУ НП в Харківській області Харківській спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об*єднаних сил така інформація була відсутня.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, шляхом надання службовій особі неправомірної вигоди, до отримання з інших джерел інформації про цей злочин органом, службова особа якого згідно із законом наділена правом повідомляти про підозру, добровільно заявив про те, що сталося та активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає можливим звільнити останнього від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 369 КК України на підставі ч.5 ст. 354 КК України, та закрити кримінальне провадження по справі.

ОСОБА_4 добровільно надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим що ним було добровільно повідомлено про скоєний злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 285 КПК України, ст.ст.44, 354 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000170 від 09.02.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України - закрити у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 354 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1