Справа № 149/3154/22
Провадження №11-кп/801/209/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000157 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2022, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порик Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 15.06.2022 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

-за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 місяця 15 днів арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2022, з розрахунку 1 день арешту за 8 годин невідбутих громадських робіт, остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у виді арешту строком на 2 місяці.

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2022, який набув законної сили 15.07.2022, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Так, 09.08.2022 до Хмільницького районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшов на виконання вирок Хмільницького міськрайонного суду від 15.06.2022 та на підставі ч. 1 Розділу IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 (далі Порядок) засудженого ОСОБА_7 цього ж дня було поставлено на облік і на нього було заведено особову справу.

У подальшому, 02.09.2022 ОСОБА_7 з`явився до відділу «Центру пробації», де йому було роз`яснено про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та одночасно був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Цього ж дня йому видали направлення для відпрацювання громадських робіт у КП «Хмільниккомунсервіс», створено наказ та графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на період з 09.09.2022 по 30.09.2022 з яким він був ознайомлений під підпис.

З 09.09.2022 ОСОБА_7 жодного разу до КП «Хмільниккомунсервіс» та Порицького старостинського округу не з`явився, про причини неявки Хмільницький районний відділ №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області не повідомив. Будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, 23.09.2022, 03.10.2022 та 08.11.2022 ОСОБА_7 надав пояснення в яких зазначив, що не приступив до відбуття покарання у зв`язку з тим, що не має вільного часу та не хоче відпрацьовувати громадські роботи.

Надалі, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел на злісне ухилення від відбування громадський робіт, достовірно знаючи, що відповідно до розділу VІІ Порядку повинний дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, будучи 11.11.2022 ознайомленим під особистий підпис із графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт на період з 15.11.2022 по 30.11.2022, з метою ухилення від відбування встановленого вироком суду покарання у виді громадських робіт, з 15.11.2022 продовжив ухилятись від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у небажанні виходу на роботу для відбування покарання, неприбутті до місця виконання покарання та невідпрацюванні жодної години громадських робіт, які йому були призначені вироком Хмільницького міськрайонного суду від 15.06.2022, чим злісно ухилився від відбування громадських робіт.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Прокурор, в своїй апеляційній скарзі просить вирок Хмільницького міськрайонного суду від 14.12.2022 відносно ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м?якості та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2022, з розрахунку 1 день арешту за 8 годин невідбутих громадських робіт, прокурор просить остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді арешту строком на 3 місяці 10 днів. ???В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора судом належним чином не врахований характер вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних правопорушень проти правосуддя та судом належним чином не враховано факт невідбуття ОСОБА_7 кримінального покарання у виді громадських робіт строком 150 годин за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2022.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив ухвалити новий вирок суду, обвинуваченого, який не заперечив, щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому законним € рішення, ухвалене компетентним органом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його укладення.

Так, відповідно ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах.

При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Проте, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 73 КК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, призначивши за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді арешту на строк один місяць п`ятнадцять днів.

Крім того, згідно ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, з - поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов?язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз?яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, судом належним чином не врахований характер вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних правопорушень проти правосуддя.

Також, не взято до уваги факт невідбуття ОСОБА_7 кримінального покарання у виді громадських робіт строком 150 годин за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2022.

Наведене свідчить, що призначене судом першої інстанції покарання в даному випадку не відповідає ні ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, ні особі обвинуваченого, а відтак свідчить про неможливість досягнення мети покарання.

Таким чином, призначена судом ОСОБА_7 міра покарання є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання - виправленню засудженого і попередженню нових злочинів та є невиправдано м`яким заходом примусу, який не можна вважати справедливим, пропорційним і спів розмірним ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі винного.

Отже неправильне закону України про кримінальну відповідальність є наслідком невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого через м`якість.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України наведені порушення закону підлягають усуненню у ході апеляційного розгляду шляхом ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.

При призначенні покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який раніше судимий, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття.

Обставини, що згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання ОСОБА_7 є рецидив злочину.

Таким чином, вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2022 стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню через незастосування судом кримінального закону, який підлягав застосуванню та постановлення в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2022, щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України призначити покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2022, з розрахунку 1 день арешту за 8 годин невідбутих громадських робіт, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді арешту строком на 2 місяці 15 днів.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Вирок може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_8