Номер провадження 11-кп/816/201/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/16772/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2021, за яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, оскільки огляд місця події та висновок експерта є недопустимими доказами, на момент огляду ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції, але відповідний протокол не складався, права йому не роз`яснювалися, захисник залучений не був, хоча працівникам поліції було відомо, що ОСОБА_9 на той момент був неповнолітнім, арешт на вилучене майно не накладений.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2021 ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК, і йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, призначене остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2019 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 104 КК з іспитовим строком 2 роки, які виконувати самостійно. Стягнуто на користь держави 3925,25 грн витрат на залучення експерта.

Згідно вироку, ОСОБА_9 незаконно придбав та почав зберігати без мети збуту психотропну речовини «PVP» та пристрій для її вживання. 20.09.2019 близько 00:50 навпроти буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_9 під час поверхневої перевірки добровільно продемонстрував працівникам поліції вміст кишень, діставши пачку з-під цигарок зі згортками порошкоподібної речовини. У цю ж ніч, з 02:00 до 02:32 ОСОБА_9 під час огляду добровільно видав слідчому небезпечну психотропну речовину «PVP» загальною масою 0,3629935 г.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_9 надійшло клопотання про скасування вироку, звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, доводи прокурора ОСОБА_8 , який не заперечив щодо клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, тобто за змістом ст. 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тому визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено і не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявлених клопотань.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК), а відповідно ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Згідно ст. 44 КК, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки, які залежать від тяжкості правопорушення (ст. 49 КК).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК звільнення від кримінальної відповідальності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до 18-ти років, застосовується відповідно ст. 49 КК з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Щодо осіб, зазначених у ч. 1 цієї статті, у разі вчинення кримінального проступку, строк давності становить два роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК, у вчиненні якого ОСОБА_9 визнаний винуватим, вчинене ним 20.09.2019 у 16-річному віці, і відповідно ст. 12 КК (з урахуванням ст. 5 КК) є кримінальним проступком.

З огляду на викладене, на час розгляду 11.01.2023 кримінального провадження апеляційним судом строки давності притягнення ОСОБА_9 до відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, - два роки, минули, при цьому відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу давності.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ч. 1 ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК, звільнивши ОСОБА_9 згідно ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому колегія суддів ураховує і правову позицію ККС ВС (постанова від 19.11.2019 в справі № 345/2618/16-к), згідно якої суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції або провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2021 відносно ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, звільнивши ОСОБА_9 згідно ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4