н/п 1-кп/953/385/23
"21" лютого 2023 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
секретар судового засідання ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, знищити, приховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, експертів, обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказав, що у матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив змінити застосований щодо його підзахисного запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває в умовах слідчого ізолятора, у зв`язку з чим позбавлений можливості працювати та заробляти собі на життя. Зазначив, що у разі застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи ту обставину, що між ним та ОСОБА_20 укладено договір оренди квартири від 20 лютого 2023 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив змінити застосований щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримали клопотання захинсика ОСОБА_11 .
Захисники адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором, є необґрунтованими, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 досить тривалий час перебуває в умовах слідчого ізолятора, при цьому кожного разу прокурор посилається як на підставу продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого на існування одних і тих же ризиків, що є грубим порушенням прав та законних інтересів обвинуваченого, тому вважали, що до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_18 у судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_19 у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_21 , в якій останній повідомляє, що його підзахисні перебувають у лавах ЗСУ.
Захисник обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_21 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи через те, що він перебуває на виконанні завдання по військовій службі.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до таких висновків.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжений до 24 вересня 2021 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2021 року ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 листопада 2021 року з визначенням застави у розмірі 227 000 грн. Вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався, останній раз до 04 березня 2023 року включно. При цьому ухвалою Київського районного суду м. Харкові від 10 листопада 2022 року зменшено визначену ОСОБА_6 заставу до розміру 80 (восьмидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 04 березня 2023 року.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 посилається на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме - переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знищити, приховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема, у виді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.
При цьому суд бере до уваги, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України
Так, вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує конкретні обставин справи, характер та обставин вчинення інкримінованих обвинуваченому діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, а також враховуючи, що стороною захисту не надано суду належних доказів на підтвердження обставин, які б підтвердили міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті проживання, роботи, репутації, суд вважає, що останній може переховуватись від суду, з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, суд вважає доведеним стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки наразі не допитані.
При цьому, суд зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав того, що всі докази у вказаному кримінальному провадженню вже зібрані та у порядку ст. 290 КПК України відкриті сторонам по справі.
З огляду на викладене, суд вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд також бере до уваги розумність сукупної тривалості його перебування під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку у даному кримінальному провадженню, який складає понад два роки, у зв`язку з чим вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.
Суд зауважує, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт, не може бути застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 .
Доводи захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 , який хоча і не має зареєстрованого місця мешкання, однак має можливість безоплатно винаймати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_20 , яка уклала з ОСОБА_6 договір оренди квартири від 20 лютого 2023 року, а тому застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та перебування останнього цілодобово під домашнім арештом буде перешкодою для ОСОБА_6 переховуватись чи вчинити інше кримінальне правопорушення - не спростовані у судовому засіданні стороною обвинувачення.
З аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою є не співмірним меті даного заходу, та зваживши всі обставини у їх сукупності, у тому числі і відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що запобігти можливим ризикам у даному кримінальному провадженні можливо шляхом застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу.
Окрім того, суд зазначає, що тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою значно зменшують ризик його переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому є підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання спробам переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки виключає можливість обвинуваченого ОСОБА_6 залишати житло цілодобово.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у тому числі забезпечить запобіганню ризику впливу на свідків.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 197, 331 КПК України, суд
Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.
Змінити застосовний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 21 квітня 2023 року включно.
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу дії вказаної ухвали:
- прибувати до Київського районного суду м. Харкова за першою вимогою;
- цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та фактичного проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання відділенню поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Строк дії ухвали встановити до 21 квітня 2023 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складений 22 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1