ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000532 від 09.08.2022 року за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, республіки Грузія, громадянина Російської Федерації з посвідкою на постійне місце проживання в Україні з 2008 року безстроково, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:

ОСОБА_7 у невстановлений час та місці з метою подальшого незаконного збуту, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, який з метою збуту зберігав при собі. В подальшому ОСОБА_6 , переслідуючи прямий злочинний корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, у невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах, незаконно збув по вулиці Прорізній в місті Одеса, шляхом розкладення заздалегідь розфасованої в полімерній упаковці та пакеті типу «Zipp-lock», речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушені речовини) становить 0,78 г.

Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, ОСОБА_6 09.08.2022, близько 20.00 год., більш точний час не встановлено, розклав, зважаючи на розмір та фасування, по вулиці Прорізній в місті Одеса, з метою збуту, шляхом здійснення у громадському місці схованки, так званої «закладки» та особистого збагачення, до моменту виявлення та вилучення 09.08.2022 о 22.34 год особливо небезпечного наркотичного засобу з незаконного обігу працівниками поліції в ході огляду, проведеного по вулиці Прорізній, поблизу будинку №12, що розташований по вулиці Ромашковій в місті Одеса.

Крім того, ОСОБА_6 , переслідуючи прямий злочинний корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, у невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах, незаконно збув по вулиці Прорізній в м. Одеса, шляхом розкладення заздалегідь розфасованих в полімерні упаковки та пакети типу «Zipp-lock», речовини рослинного походження, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушені речовини) становить 2.39 г. Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено,

ОСОБА_6 09.08.2022, близько 20.00, більш точний час не встановлено, розклав, зважаючи на розмір та фасування, по вулиці Прорізній в м. Одеса, з метою збуту, шляхом здійснення у громадському місці схованок, так званих «закладок» для особистого збагачення, до моменту виявлення та вилучення 09.08.2022 год. о 22.45 особливо небезпечного наркотичного засобу з незаконного обігу працівниками поліції в ході оглядів, проведених по вулиці Прорізній, поблизу будинку №49 по вул. Толбухіна в м. Одеса.

Крім того, достовірно знаючи, що вказані речовини є наркотичними засобами, діючи умисно з метою подальшого їх збуту невстановленим особам схильним до вживання наркотичних засобів, ОСОБА_6 , помістив в полімерні пакетики та згортки, із вищезазначеними речовинами до своєї сумки та почав зберігати незаконно при собі з метою подальшого збуту. 09 серпня 2022 року о 21.00 год. біля будинку 1, по Аркадійській Алеї, в місті Одесі, в ході обшуку у ОСОБА_6 виявлено та вилучено поліетиленові згортки з речовиною рослинного походження в кількості 13 шт., мобільний телефон марки «Iphone 7», IMEI НОМЕР_1 з зображеннями місцезнаходження так званих «закладок» наркотичних засобів. Вилучена в ході особистого обшуку ОСОБА_6 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку па висушені речовини) становить 10,79 г.

Особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, ОСОБА_6 , незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих злочинів визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочинів, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого та документів, що підтверджують процесуальні витрати і заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_6 дав суду показання про те, що дійсно у зазначені в обвинувальному акті дати та час він незаконно придбав у невідомої йому особи через телеграм-канал канабіс, який зберігав у себе, для подальшого його збуту шляхом «закладок» в м. Одесі та отримання від цього коштів. 09 серпня 2022 року близько 21.00 год. по Аркадійській Алеї в місті Одесі його зупинили працівники поліції для перевірки документів, а в його сумці було виявлено та вилучено поліетиленові згортки з канабісом, які він планував «розкласти» і його мобільний телефон з зображеннями місцезнаходження так званих «закладок» наркотичних засобів. Виявлене він одразу добровільно видав. Після того як його затримали, він самостійно, без будь-якого примусу розповів, що у цей день зробив «закладки» і вказав на їх місце розташування. Після цього, він с працівниками поліції виїхали на ці місця, де й було також вилучено розкладений ним канабіс.

Крім того, обвинувачений пояснив суду, що до такого роду злочинної діяльності його спонукало тяжке матеріальне становище та відчай. Він завжди працював лише законно і ніколи не був причетний до злочинності. Але коли почалась війна, його заробіток став меншим, не вистачало грошей для самозабезпечення, він хотів допомагати батькам, а ще й захворів його двоюрідний брат та потребував операційного втручання у зв`язку з хворобою, тому він став шукати швидкого заробітку і знайшов його в інтернеті. У скоєному він дійсно кається, під час перебування під вартою ще раз зрозумів протиправність своїх дій і ніколи до цього не повернеться.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії за першим епізодом за ч. 2 ст. 307 КК України, як збут особливо небезпечного наркотичного засобу та за другим епізодом за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини, які у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації, але має законне право на постійне місце проживання в Україні з 2008 року безстроково, неодружений, не офіційно, але працював, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому та активне сприяння в розкритті злочинів.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події злочинів, у тому числі їх час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому протиправних дій не вчиняти, що виглядало для суду достатньо переконливо

Крім того, обвинувачений активно сприяв у розкритті злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, оскільки він самостійно та добровільно розповів про обставини придбання, зберігання наркотичного засобу, мету вчиненого, а також добровільно їх надав працівникам поліції при затриманні і розповів також про інші злочини, вчинені ним у цей день і вказав на місце розташування «закладок», після чого працівниками поліції було також вилучено розкладений ним канабіс.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочинів: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 під час та після вчинення злочинних дій під час затримання добровільно надав працівникам органу досудового розслідування наявні у нього наркотичні речовини; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся, готовий понести покарання, запевняв, що більше нічого протиправного вчиняти не буде).

Вчинені дії ОСОБА_6 не призвели до настання фактичного результату у виді збуту наркотичних засобів та не потягли негативних наслідків у вигляді шкоди здоров`ю людей від вживання наркотичних засобів. Незаконна діяльність ОСОБА_6 була викрита на стадії зберігання наркотичних засобів, при цьому він на стадії досудового розслідування так і в суді визнав свою вину.

Крім того, за змістом п.5 ч.1 ст.66 КК України вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, що може бути врахована судом в якості пом`якшуючої обставини це поєднання істотних для особи чинників фізичного, матеріального чи морального характеру, що негативно впливають на основні сфери її життя (особисте або сімейне життя, професійна діяльність, освіта, тощо). До них можуть бути віднесені тяжка хвороба, безробіття, смерть близької особи, дія наслідків стихійного лиха та інше. Тобто обставини, які зумовлюють у винного стан підвищеної нервозності, страху, переживання тощо, що визначило вчинення ним злочину.

Судом встановлено, що до такого роду злочинної діяльності обвинуваченого спонукало тяжке матеріальне становище та відчай, що було пов`язано з частковою втратою матеріального заробітку у зв`язку з початком збройної агресії російської федерації проти України, що стало наслідком нестачі грошей для самозабезпечення себе та своєї сім`ї (хвороба брата та похилий вік батьків, яким він мав бажання допомагати). Тобто на переконання суду такі обставини, зумовили у винного ОСОБА_6 стан підвищеної нервозності, страху, переживання за себе та рідних, що визначило вчинення ним злочину. Отже, суд вважає, що мотив скоєння злочинів обвинуваченого полягав не у власному збагаченні і збільшенні свого статку, а в бажанні забезпечити себе та рідних через тяжке матеріальне становище в умовах воєнного стану.

За таких, встановлених обставин, суд визнає також обставиною, що пом`якшує покарання винного ОСОБА_6 , передбачену п.5 ч.1 ст.66 КК України вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, при наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин та відсутність обставин, що його обтяжують, відсутність тяжких наслідків злочину, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи обвинуваченого, та критичним відношенням винного до вчиненого, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, призначивши основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.2 ст.307 КК України, яке на переконання суду, в даному конкретному випадку буде справедливим і не буде становити «особистий надмірний тягар для особи».

В даному випадку, за переконанням суду, в даному конкретному випадку, саме таке покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.2 ст.307 КК України повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого ОСОБА_6 , які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Суд враховує, що ОСОБА_6 хоча і вчинив тяжкі злочини, однак його поведінка під час досудового розслідування та в суді свідчила про те, що він вже зробив для себе позитивні висновки, відверто засуджує свою поведінку, яка стала наслідком кримінального провадження відносно нього. Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, він має постійні місце проживання та реєстрації, за якими характеризується виключно позитивно. Він перебуває в достатнього молодому віці та вперше притягується до кримінальної відповідальності. Він має міцні соціальні зв`язки, батьків похилого віку, які безумовно в нинішніх реаліях потребують від сина підтримки, як матеріальної так і моральної. Крім того, знайшли свого підтвердження у суді твердження обвинуваченого про те, що він завжди мав законних заробіток і не займався протиправною діяльністю. Це, зокрема, було підтверджено позитивною характеристикою з останнього місця роботи від безпосереднього роботодавця. Серед цього суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання винного у цього провадженні відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без реального відбування покарання, а тому, у порядку ст. 75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, але при цьому, вважає за необхідне встановити максимальний іспитовий строк, передбачений ч.4 ст.75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку із звільненням обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд, у відповідності до положень ст.77 КК України не застосовує додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч.2 ст.307 КК України.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та особу обвинуваченого, суд у відповідності до положень ч.3 ст.76 КК України вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 згаданої норми.

За переконанням суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_6 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, викладену в постанові від 01.12.2022 р. (справа № 761/5434/22 , провадження № 51 - 2978 км 22).

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах, при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням та відсутність ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, але існування ризику, в разі апеляційного оскарження вироку, неявки обвинуваченого до суду за першою вимогою або зміни місця проживання без повідомлення суду, що може негативно вплинути на розумність строків апеляційного перегляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинувачуваного ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

В силу ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз акти № 22-3920 у сумі 4530,48 грн., 22-3921 у сумі 5663,10 грн., 22-3922 у сумі 4530,448 грн., а всього 14724,06 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 06 копійок).

Арешт, накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2022 (справа № 522/10272/22, провадження № 1-кс/522/4849/22), слід скасувати.

Питання про долю речових доказів, визнаних такими постановами слідчого, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 , слід конфіскувати, в силу п.1 ч.9 ст.100 КПК України; поліетиленові згортки з речовиною рослинного походження в кількості 13 шт., які упаковано до сейф-пакету INP4003397 та опечатані полімерні пакети у кількості 5 шт. з об`єктами досліджень, експрес-тест, який упаковано до сейф-пакету SUD3059125, слід знищити.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна в силу ст.77 КК України.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.ч.1, 3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, засоби зв`язку, номери мобільного телефону;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2022 (справа № 522/10272/22, провадження № 1-кс/522/4849/22), скасувати.

Речові докази, які визнані такими та долучені до матеріалів кримінального провадження постановами слідчого СВ ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 з набранням вироком законної сили конфіскувати, в силу п.1 ч.9 ст.100 КПК України; поліетиленові згортки з речовиною рослинного походження в кількості 13 шт., які упаковано до сейф-пакету INP4003397 та опечатані полімерні пакети у кількості 5 шт. з об`єктами досліджень, експрес-тест, який упаковано до сейф-пакету SUD3059125 знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертиз акти № 22-3920 у сумі 4530,48 грн., 22-3921 у сумі 5663,10 грн., 22-3922 у сумі 4530,448 грн., а всього стягнути 14724,06 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 06 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

07.02.2023

Єдиний унікальний номер справи: №522/15174/22

Номер провадження № 1-кп/522/97/23

Головуючий суддя ОСОБА_1