Справа № 191/1010/21
Провадження № 1-кп/191/63/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000042 від 12.03.2021 відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кислянка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2020 року приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що на території домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_4 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , може знаходитись цінне майно, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь , діючи умисно, впевнившись у відсутності свідків та в тому, що власник вказаного домоволодіння ОСОБА_4 відсутній, 30.12.2020 приблизно о 04 годині 20 хвилин прибув на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де через відчинені двері проник до приміщення сараю, в якому побачив наповнені мішки з зерном ячменю у кількості 4 штук, які по черзі виніс та склав поблизу паркану на вказаній території. Після чого, продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, ОСОБА_5 повернувся до приміщення сараю, де за допомогою рук набрав з дерев`яної загородки зерно ячменю у мішки кількістю 6 штук, які по черзі виніс та склав також поблизу паркану на вказаній території, з метою подальшого їх викрадення.

Далі, продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, направлені на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 30.12.2020 приблизно о 20 годин 00 хвилин разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких він попрохав про допомогу у загрузці зерна, котре нібито придбав, і яких не повідомляв про свої злочинні наміри, знову прибув на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуваючи на території вказаного домоволодіння, по черзі подавав своїм знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заздалегідь приготоване ним зерно ячменю, яке було поміщено до 10 мішків загальною вагою 300 кг, а останні грузили викрадене майно до автомобіля марки М-2140 р.н. НОМЕР_1 .

Далі ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 5997 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

На стадії судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальні збитки в розмірі 20000 грн., які складаються з вартості викраденого та пошкодженого майна , а саме плити чавунної 2 х конфорочної пічної у кількості 2 штук вартістю 2300,00 грн., електричного кабелю ПВС 2 х 6 у кількості 20 метрів вартістю 1260,00 грн., ключа трубного № вартістю 598,00 грн., лопати штикової вартістю 132,00 грн., черенка до лопати вартістю 39,50 грн., тазу алюмінієвого на 30 літрів вартістю 270,00 грн., розкладушки вартістю 1122,00 грн., набору ключів рожкових в кількості 15 штук вартістю 426,00 грн., рубанку стального (столярного) вартістю 4898,00 грн., відновлення пошкодження елементів будівлі дверей дерев`яних амбарних вартістю 1350,00 грн., електричних комунікацій (включаючи роботу майстра) на суму 470,00 грн., транспортних витрат, пов`язаних з доставкою матеріалів та майстра на суму 850,00 грн., інших елементів комунікацій та теслярські приладдя на суму 363,50 грн., насіння ячменю на суму 5997,00 грн., а також моральної шкоди в розмірі 7000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище. Цивільний позов не визнав, посилаючись на те, що він не брав нічого з того, що перелічено у позові, крім ячменю. При цьому зазначив, що він шкодує про вчинене та може відшкодувати потерпілому матеріальні збитки в розмірі 5997,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що крадіжка переліченого у позові майна з його дачі в АДРЕСА_2 могла бути вчинена в період з 18 грудня 2020 по лютий 2021 року, оскільки саме в цей період часу він не навідувався у вказане домоволодіння. На досудовому розслідуванні слідчому надавав пояснення лише стосовно зерна ячменю, з приводу іншого викраденого майна слідчий його не допитував.Цивільний позов підтримав повністю та пояснив, що обвинувачений з 2020 року жодного разу не намагався йому відшкодувати хоча б якусь частину збитків, тільки обіцяв,а тому не вбачає в його діях будь-якого каяття чи жалю з приводу скоєного.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у скоєному повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені у судовому засіданні, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.03.2021, згідно з яким ОСОБА_8 повідомив про факт крадіжки його майна в період з 20.12.2020 по 02.03.2021 з господарчого приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с.11);

- даними протоколу огляду місця події від 02.03.2021, проведеного в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , та фототаблицею до нього (т.2 а.с.13-15);

- даними протоколу огляду предмету від 14.03.2021, згідно з яким було оглянуто білий поліетиленовий мішок, наповнений зерном ячменю вагою 39,350 кг, який добровільно видав ОСОБА_9 (т.2 а.с.20);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2021, згідно з яким свідок ОСОБА_9 на фото №1 впізнав особу на ім`я ОСОБА_10 , який пропонував йому купити 10 мішків ячменю. Згідно з довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фото №1 зображений ОСОБА_5 (т.2 а.с.25-26);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2021, згідно з яким свідок ОСОБА_9 на фото №1 впізнав чоловіка, який у грудні 2020 року привозив йому зерно ячменю. Згідно з довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фото №1 зображений ОСОБА_6 (т.2 а.с.27-28);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2021, згідно з яким свідок ОСОБА_9 на фото №2 впізнав чоловіка, який у грудні 2020 року привозив йому зерно ячменю. Згідно з довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фото №2 зображений ОСОБА_7 (т.2 а.с.29-30);
-висновком експерта №953/21 від 18.03.2021, згідно з яким ринкова вартість зерна ячменю 2020 року врожаю у кількості 300 кг станом на грудень 2020 року становила 5997,00 грн. (т.2 а.с.38-40);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.03.2021 за участю свідка ОСОБА_6 (т.2 а.с.41-42);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.03.2021 за участю свідка ОСОБА_7 (т.2 а.с.43-44);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2021 за участю обвинуваченого ОСОБА_5 (т.2 а.с.57-58).

Вищезазначені письмові матеріали кримінального провадження узгоджуються між собою , сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження. Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності є достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість злочину, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, особу винного, який раніше не судимий, на обліку лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

При цьому судом не встановлено обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали підстави для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України.

Щодо обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, на які посилалися як прокурор так і обвинувачений, а саме щире каяття, суд вважає їх безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ходу судового розгляду.

Так, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Але у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що засуджений відшкодував самостійно збитки потерпілому, враховуючи, що з моменту скоєння ним злочину минув значний проміжок часу, а лише визнання ним своєї вини не може бути взято судом до уваги як пом`якшуюча обставина.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з урахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд приходить до наступного.
Згідно з вимогами ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
В позовній заяві потерпілий ОСОБА_4 , окрім вартості викраденого зерна ячменю, просить стягнути з обвинуваченого вартість іншого майна, що не входить до переліку висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків підлягають задоволенню в розмірі вартості викраденого зерна ячменю - 5997.00 грн., в іншій його частині задоволенню не підлягають.
Стосовно розміру завданої моральної шкоди суд зазначає наступне.
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи з характеру та об`єму заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань.
Моральна шкода обґрунтовується потерпілим фізичним болем та стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, а також душевними та фізичними стражданнями.
Виходячи із засад розумності та справедливості, у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає можливим та достатнім стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь експерта.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази поліетиленовий мішок, наповнений зерном ячменю вагою 39,350 кг, залишити у власності потерпілогоОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_11 ( номер ОКПП НОМЕР_2 , розрахунковий рахунок: НОМЕР_3 ) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №953/21 від 18.03.2021 у розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальні збитки в розмірі 5997 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 00 коп. та моральну шкоду, спричинену злочином, в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1