Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5148/23
Провадження №1-кп/523/1134/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28.03.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000084 від 17.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манне Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за встановлених досудовим розслідуванням (дізнанням) наступних обставин.

17.03.2023р., приблизно о 14год. 00хв., ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку №2-а, розташованого по вул. Марсельській в м. Одесі зустрів ОСОБА_5 , майно якого, а саме мобільний телефон марки «Redmi Note 5», чорного кольору, вартістю 6500грн., визначив предметом свого кримінально-протиправного посягання. Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою особистого збагачення, розпочав із ОСОБА_5 дружню бесіду, в ході якої, звернувся до нього з проханням надати належний йому вищевказаний мобільний телефон з метою здійснення телефонного дзвінка, при цьому, не маючи наміру повертати зазначений телефон, на що ОСОБА_5 довіряючи ОСОБА_3 та будучи впевненим у щирості його дій та не усвідомлюючи дійсних намірів останнього, добровільно передав йому мобільний телефон. Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_4 впевнившись, що ОСОБА_5 втратив обачність, фактично заволодів шахрайським шляхом цим мобільним телефоном, після чого, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись телефоном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 6500гривень.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000084, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування (органам дізнання) обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви від 24.03.2023р., ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а також згідний із встановленими дізнанням (досудовим розслідуванням) обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Кудибіну роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання (досудового розслідування) обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням (досудовим розслідуванням) обставини. ОСОБА_4 згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_4 , його згоду із встановленими в результаті дізнання (досудового розслідування) обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_6 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 згідно зі ст.89 КК України є особою не маючою судимості, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується негативно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого, у зв`язку із поверненням телефону останньому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який згідно зі ст.89 КК України є особою не маючою судимості, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується негативно, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття, відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого, у зв`язку із поверненням телефону останньому та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді обмеження волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.190 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчинений кримінальний проступок, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 373-374, 382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_3 обрати у вигляді особистого зобов`язання, після чого змінити на тримання під вартою. Після набрання вироком законної сили, конвоювати ОСОБА_3 для подальшого направлення в місця відбування покарання. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати із моменту взяття його під варту.

Виконання вироку в цій частині покласти на СД відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Речові докази: мобільний телефон - вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1