Справа № 462/4249/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/948/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 жовтня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,
з участю прокурора ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
в с т а н о в и л а :
вищевказаною ухвалою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково.
Продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, тобто до 12.12.2022 включно.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 жовтня 2022 року та постановити ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду.
Вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував особу підозрюваного та фактичні обставини справи.
Також звертає увагу на те, що заявлені прокурором ризики, визначені ст. 177 КПК України, є недоведеними.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції були дотримані в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 462/4249/22 в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 307 КК України.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків,та вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Відомостей, які б свідчили про зміну обставин, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також свідчили про зміну обстановки, що у своїй сукупності давало б суду підстави вважати, що обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, сторонами не надано.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Таким чином, на думку колегії суддів, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , з врахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та мотивів клопотання прокурора.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах, без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді