Дата документу 13.12.2022 Справа № 311/5823/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/5823/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1373/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали оскарження ухвали Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Белогорськ, Амурської області, РФ, громадянина України, який має середню освіту, пенсіонер МВС України, до затримання працював охоронцем на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , 2013 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч. 1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відео конференції з приміщенням ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2022 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою на строк 60 днів тобто до 30 грудня 2022 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що з ухвалою суду першої інстанції не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Апелянт зазначає, що сторона обвинувачення не надала жодних наявних доказів, які б свідчили про існування заявлених ризиків.

Крім того, судом першої інстанції не було розглянуто можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш альтернативного запобіжного заходу.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 знаходяться на тимчасово окупованій території.

За таких умов, вважає, що продовження строку тримання під вартою суперечить положенням ст.5 Конвенції та ст.29 Конституції України, які порушують право на свободу.

Згідно з ухвалою суду, прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 30 жовтня 2021 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

08 вересня 2022 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено на 60 днів, до 06 листопада 2022 року.

На даний час ризики, які слугували підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, а саме останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також адреса фактичного проживання ОСОБА_6 є тимчасово окупованою територією, а тому відсутня можливість контролю за обвинуваченим. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що має на утриманні малолітню дитину, може проживати за місцем реєстрації в Синельниківському районі Дніпропетровської області, переховуватися від суду він не буде. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участю не заявляв.

Оскільки, виходячи з положень кримінального процесуального законодавства, участь прокурора при розгляді апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути вищевказану апеляційну скаргу без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В клопотанні прокурора зазначено, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З наявних матеріалів оскарження ухвали убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч. 1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, які є тяжким та особливо тяжким злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , та суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у цих правопорушеннях, існує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду з метою уникнення вказаного покарання.

В свою чергу, на підтвердження інших ризиків прокурором доказів не надано.

Також прокурором не надано доказів на підтвердження того, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою будуть недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з матеріалами провадження, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, відомостей про те, що він заважав чи заважає кримінальному провадженню, немає, в цих матеріалах відсутній і самий обвинувальний акт.

На викладене суд першої інстанції достатньої уваги не звернув.

Окрім того, ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року, на яку міститься посилання в оскаржуваній ухвалі та якою продовжено запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до 06 листопада 2022 року, скасована ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В цій ухвалі апеляційний суд також зазначив про недоведеність ризиків, на які посилається прокурор, а також звернув увагу на те, що в судовому засіданні прокурор підтвердив, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.15, ч. 1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України знаходяться на тимчасово окупованій території в м.Василівка, Запорізької області. З клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного часу прокурор не звертався.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що достатніх підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою немає.

У зв`язку з викладеним, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому ця ухвала на підставі ст.ст.407, 409, 412 КПК України підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали - про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього певних обов`язків.

На думку колегії суддів, зазначений запобіжний захід буде достатньою гарантією для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2022 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою на строк 60 днів тобто до 30 грудня 2022 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, відмовити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання, процесуальному прокурору у кримінальному провадженні для контролю за виконанням.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 Рассуждай ОСОБА_9 Гончар ОСОБА_10