єдиний унікальний номер справи 531/2361/22
номер провадження 1-кп/531/48/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янвка Карлівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, вдівця, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого трактористом в ПП «Ланна-Агро», не військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 09 вересня 2022 року, о 13 годині 07 хвилині, в світлий час доби, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Карлівка-Попівка-Нижня Ланна від с. Попівка Полтавського (Карлівського) району у напрямку с. Нижня Ланна Полтавського (Карлівського) району та, проїхавши с. Попівка, у районі електроопори №67, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав за межі проїзної частини із подальшим з`їздом в лівий, по ходу свого руху, кювет та допустив наїзд передньою частиною автомобіля на дерево.

У результаті недотримання водієм ОСОБА_4 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, його дружина ОСОБА_6 , яка була у якості пасажира автомобіля ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №26 від 19 жовтня 2022 року, отримала тяжкі тілесні ушкодження, а саме: прямого перелому грудини; переломів 3-9 ребер по окологрудинній лінії праворуч та 2-9 ребер по середньо ключичній лінії ліворуч з переходом на пахвові лінії з розривами реберної плеври та крововиливами; розривів правої легені; крововиливів в праву плевральну порожнину в кількості 400 мл. та ліву 300 мл. рідкої крові та згортків; крововиливів в основі серця; закритого перелому правого плеча; косопоперечного перелому правого стегна з інтенсивними крововиливами в м`які тканини; забитої рана на фоні садна на обличчі праворуч; смугастих саден в поперековій ділянці зліва, в ділянці тазу та правому колінному суглобі; синців на переднє-внутрішній поверхні правого стегна та обох колінних суглобах, від яких остання ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича».

Причиною смерті ОСОБА_6 стала тупа травма грудної клітки та кінцівок, яка супроводжувалась прімим переломом груднини, множинними двосторонніми переломами ребер з розривами легені, закритими переломами правого стегна та правої гомілки, травматичним шоком-крововтратою.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/117-22/13698-ІТ від 11 жовтня 2022 року, причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали є порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

10.1 Перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення виказаних вимог Правим дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що 09 вересня 2022 року він разом з дружиною ОСОБА_6 на автомобіля ВАЗ-2107 їхали з м. Карлівка додому в с. Ланна. Їхали зі швидкістю близько 70 км/год. Під час слідування спілкувалися між собою. Коли проїхали с. Попівку, то у нього щось запекло у грудях і далі він вже отямився, коли автомобіль був у кюветі. Як все відбулося не пам`ятає. Разом з дружиною кликали на допомогу. Спочатку підбіг якийсь хлопець та намагався допомогти, а вже пізніше приїхали працівники МЧС, які і витягли їх з дружиною з автомобіля. В лікарні йому не змогли зробити кардіограму серця, через велику кількість волосся на грудях. Там же він вже дізнався, що дружина померла. У скоєному щиро розкаюється. Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки робота трактористом є його єдиним заробітком.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 09 вересня 2022 року він перебував вдома. Приблизно о 14 годині йому подзвонив начальник обвинуваченого та повідомив, що батьки потрапила в аварію. Трохи пізніше начальник приїхав та вони разом поїхали на місце ДТП, де були приблизно годину, а потім поїхали до лікарні, де вже повідомили, що мати померла. До обвинуваченого претензій не має та просить його строго не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше не судимого; позитивні характеристики за місцем проживання та за місцем роботи.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 10 січня 2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький; ризик небезпеки для суспільства, у томи числі окремих осіб, оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушенні, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позицію потерпілого, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який був обраний відносно ОСОБА_4 , на досудовому слідстві, сплив 26 грудня 2022 року, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень, які необхідно, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який був обраний відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві, сплив 26 грудня 2022 року, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати, понесені на проведення експертних досліджень в загальному розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок на користь держави.

Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на території ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Симоненка, 1, м. Карлівка, Полтавська область, повернути законному користувачу ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2022 року (справа №554/9647/22 провадження №1-кс/554/10578/22).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя