Справа № 134/1133/22
Провадження №11-кп/801/1029/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого :судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.08.2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, -

в с т а н о в и в :

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивоване тим, що під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення, оскільки не порушував режим, отримав заохочення.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив в його задоволенні за недоведеності виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.08.2022 року, звільнити його умовно-дострокового від відбування покарання, посилаючись на те, що від відбув покарання терміном 6 років, має 11 заохочень і одне стягнення, працював, позитивно характеризується.

Заслухавши суддю- доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, міркування прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України,ч.1 ст.6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_7 за час перебування у державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)» характеризується позитивно, порушень режиму відбування покарання не допускав та один раз заохочувався правами начальника відділення. Офіційно не працевлаштований, але працює днювальним гуртожитку №1, на безоплатній основі, поставлені завдання виконує. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 24.12.2020. Рішенням комісії державної установи «Казанківської (ВК №93)» протокол №24 від 30.12.2020 задоволено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 30.05.2021. Рішенням комісії державної установи «Широківського (ВЦ №75)» протокол №9 від 21.05.2021 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбув 10 місяців 8 днів призначеного судом покарання, що становить 3/4 частини призначеного строку покарання.

До прибуття до державної установи «Крижопільський ВЦ (№113)» перебував в СІЗО м. Миколаїв, державній установі Казанківська ВК (№93), державній установі Широківський ВЦ (№75), державній установі Новобузький ВЦ (№103), де порушень режиму утримання не допускав, мав заохочення.

ОСОБА_7 раніше був неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, належних висновків не зробив та знову вчинив злочин.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , що він заохочувався 11 разів, був працевлаштованим, відбув необхідну частину покарання, необхідну для умовно-дострокового звільнення, колегія суддів враховує, але, оцінивши всі обставини в сукупності, вважає, що цих підстав недостатньо для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання конкретного засудженого.

Щодо посилання засудженого на те, що він прибирає приміщення установи та прилеглу територію, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, крім обов`язку сумлінно працювати у місці, визначеному адміністрацією виправного центру, зобов`язані також виконувати, в разі залучення, роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

З огляду на викладене та на особу засудженого, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.08.2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4