Справа № 541/3185/22
Провадження № 1-кс/541/997/2022
У Х В А Л А

19 грудня 2022 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргорода клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 296 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вирівка Конотопського району Сумської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 зазначивши як ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2022 за № 0001047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що сержант ОСОБА_3 , із заздалегідь виниклим умислом, спрямованим на вчинення протиправних дій, діючи відкрито для інших членів суспільства, зневажаючи та ігноруючи загальноприйняті норми моралі, елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, із особливою зухвалістю, пов`язаною з неповагою до особи та людської гідності, безпідставно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, а також дотримання правил поведінки в побуті, вчинив хуліганські дії при наступних обставинах.

Так, близько 20:00 год., 17 грудня 2022 року, сержант ОСОБА_3 , перебуваючи в своєму тимчасовому помешканні - кімнаті № НОМЕР_2 житлового корпусу Медичного реабілітаційного центру МВС України «Миргород», що за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Українська, 60, маючи при собі попередньо незаконно придбаний пістолет ПМ-9мм серія/номер НОМЕР_3 , 1989 р.в., споряджений магазином з восьма патронами калібру 9x18мм, озброївшись останнім, діючи під надуманим приводом помсти за попередню незначну образу, вийшов в коридор 5-го поверху житлового корпусу, де діючи відкрито для інших членів суспільства, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, гучно висловлюючись нецензурною лайкою та вигукуючи погрози, порушуючи право громадян на відпочинок та спокій, вийшовши в хол 5-го поверху, та з вказаного пістолету здійснив два постріли, демонструючи своє буйство та зухвале ставлення до встановлених правил поведінки.

Після чого, з метою подальшої демонстрації власного самоствердження, виявляючи виняткову зухвалість та особливий цинізм, ОСОБА_3 сходами спустився на 4-й поверх житлового корпусу, де продовжуючи демонструвати власне буйство, здійснив постріл із вказаної зброї в дерев`яну шафу. Не зупинившись на цьому, нехтуючи правом громадян на спокій та відпочинок, продовжив рух коридором поверху, стукаючи у двері відпочиваючих реабілітаційного центру, наблизився до дверей кімнати № НОМЕР_4 , демонстративно пересмикнув затвор пістолета, з якого як наслідок випав патрон.

Потім, продовжуючи буйствувати та демонструвати свою зухвалість, ОСОБА_3 задав удар ногою в двері кімнати №410, пошкодивши їх, продовжуючи при цьому гучно лайливо висловлювати погрози.

У подальшому, ОСОБА_3 , вгамувавши власне буйство та зважаючи на зауваження оточуючих, побоюючись можливих негативних наслідків для себе, місце вчинення кримінального правопорушення залишив.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується: показаннями свідка ОСОБА_8 від 18.12.2022; показаннями свідка ОСОБА_9 від 18.12.2022; показаннями свідка ОСОБА_10 від 18.12.2022; показаннями свідка ОСОБА_11 від 18.12.2022; показаннями підозрюваного ОСОБА_3 від 18.11.2022; іншими доказами у своїй сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, визначити заставу в розмірі 40 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні в скоєному розкаявся, не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вважала, що ризики слідчим та прокурором не доведені, при визначені розміру застави просила застосувати мінімальний її розмір.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Отже, для висновку про обґрунтованість підозри достатньою лише доказів, які свідчать про можливу причетність особи до злочину. І ці докази не обов`язково мають бути такого ступеню, щоб забезпечити подальше засудження особи та призначення покарання.

Слідством встановлено, що до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України може бути причетний ОСОБА_3 . Підозра обґрунтовується наданими до клопотання протоколами огляду, протоколами допиту свідків, протоколом допиту підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду, крім того підозрюваний зареєстрований та фактично проживає на іншій території, є військовослужбовцем та відповідно до своїх функціональних обов`язків має можливість здійснювати виїзди на інші території, що в свою чергу ускладнить проведення відповідних слідчих дій. Також, слідчий суддя вважає доведеним ризики, передбачені п.2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки знаходячись на волі , ОСОБА_3 матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також шляхом умовлянь або погроз, особисто або за допомогою знайомив вплинути на покази свідків. Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 є віськовослужбовцем за яким закріплена вогнепальна зброя та має можливість її застосування, крім того має доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв, які може в подальшому використати не за призначенням.

Для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя розглянув можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, проте ураховуючи тяжкість покарання та наявність ризиків вважає, що виключно тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам.

На думку суду, саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості підозрюваного, і як зазначено - встановленим обставинам, зокрема усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України встановлено, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. З метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування відповідно до вимог ст. 2 КПК України слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб. Також, не можна не звернути увагу на практику ЄСПЛ, який неодноразово зазначав свою позицію щодо проведення ефективного офіційного розслідування та дотримання розумних строків. У рішенні у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 р. ЄСПЛ зазначив, що відлік перебігу розгляду кримінальної справи для вирішення питання щодо його "розумності" у сенсі ч. 1 ст. 6 Конвенції починається з моменту виявлення ставлення державних органів до особи як до підозрюваного або як до обвинуваченого у вчиненні злочину. Зокрема, відлік строку провадження може починатися з дня: взяття особи під варту; повідомлення її про порушення щодо неї кримінальної справи; початку досудового розслідування.

Враховуючи обставини справи, слідчий суддя, одночасно із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою вважає, що ОСОБА_3 слід визначити заставу в порядку ч. 3, 4 ст. 182 КПК України, встановивши достатнім розміром, у співставленні із ступенем суспільної небезпеки діяння у вчиненні якого ОСОБА_3 підозрюється, з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, зокрема стану здоров`я, співпрацю зі слідством та щире розкаяння у скоєному, грошову суму в розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177,182, 183, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 296 КК України ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вирівка Конотопського району Сумської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) діб.

Строк дії ухвали слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 30 (тридцять) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання 17.12.2022. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15.01.2023.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, дана сума є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_3 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 січня 2023 року, включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити підозрюваного , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2022.

Слідчий суддяОСОБА_12 ОСОБА_13