Справа № 947/1879/22
Провадження № 1-кс/947/4566/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення займаючого посаду начальника Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

І. КОРОТКИЙ ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 12.04.2023 надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.

Фактичні обставини такого кримінального провадження зводяться до ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме щодо можливого отримання ОСОБА_5 14.01.2022 о 13 годині 40 хвилин 1000 доларів США, за не вжиття заходів державного контролю під час перевірки дотримання законодавства у сфері торгівлі та послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг, у межах розгляду фактів вказаних у зверненні ОСОБА_6 (№ М-2407 від 21.12.2021).

Зміст фактичних обставин даного кримінального провадження в повній мірі викладений у поданому прокурором клопотанні, разом з цим слід зазначити, що 21.03.2023 відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ІІ. КОРОТКИЙ ВИКЛАД ПРЕДМЕТУ ПОДАНОГО ПРОКУРОРОМ КЛОПОТАННЯ.

Звертаючись на адресу слідчого судді з даним клопотанням, прокурор ставить перед слідчим суддею питання наявності правових підстав для заочного обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує посиланням на існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також фактом оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук.

ІІІ. КОРОТКИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СУДОВО-КОНТРОЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ.

В судовому засіданні прокурором вимоги заявленого клопотання були підтримані у повному обсязі, оскільки на переконання прокурора наявні усі підстави для обрання відносно ОСОБА_5 заочної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення поданого клопотання, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним. Свої доводи захисник обґрунтовував не набуттям ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного в рамках даного кримінального провадження, а також відсутністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

ІV.МОТИВИ, ЯКИМИ КЕРУЄТЬСЯ СЛІДЧИЙ СУДДЯ ПРИ РОЗГЛЯДІ ДАНОГО КЛОПОТАННЯ, З ЇХ НОРМАТИВНО-ПРАВОВИМ ОБГРУНТУВАННЯМ.

Предмет доказування в рамках даного судово-контрольного провадження становить доведення стороною обвинувачення: (1) набуття ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного, що включає перевірку дотримання відповідної процедури самого повідомлення особи про підозру; (2) наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, для обмеження прав та свобод ОСОБА_5 в рамках такого кримінального провадження, що стосується існування ризиків, передбачених вимогами наведеної статті кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 177 КПК України), а також рівня обґрунтованості пред`явленої підозри (ч. 2 ст. 177 КПК України); (3) дотримання процедури оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук.

Відтак, з огляду на наведений предмет доказування слідчий суддя виходить й при постановленні даного судового рішення.

Таким чином, що стосується:

(1) Вирішення питання пред`явлення ОСОБА_5 підозри в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021.

А. Вимоги закону:

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (абзац 1 п. п. 1-2, ч. 1 ст. 276 КПК України).

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи (ч. 3 ст. 111 КПК України).

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч. 7 ст. 135 КПК України).

Б. Фактичні обставини даного кримінального провадження з наданням їм відповідної правової оцінки слідчим суддею:

За фактичними обставинами даного кримінального провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР були внесені 20.12.2021, й власне, з 20.12.2021 Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві розпочалося здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження №0000627, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зміст наявного в матеріалах судово-контрольного провадження клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зміст тексту наявного письмового повідомлення про підозру останнього за ч. 3 ст. 368 КК України свідчить, що фактичні обставини, які є предметом такого кримінального провадження стосуються подій, які відбувалися 14.01.2022, коли за твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_5 «було викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів».

Матеріали даного судового-контрольного провадження не містять відомостей відносно того, що попри наведене вище «викриття» ОСОБА_5 14.04.2022 у можливих кримінально-протиправних діях, останній був затриманий правоохоронними органами.

Таким чином, оскільки в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 не затримувався, у сторони обвинуваченнябули відсутні правові підстави для повідомлення останнього про підозру у відповідності до вимог абзацу 1 п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Між тим, як вбачається з поданого стороною обвинувачення клопотання, у сторони обвинувачення наразі наявні достатні докази для повідомлення ОСОБА_5 про підозру (абзац 1 п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України), що додатково підтверджується зверненням сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно останнього запобіжного заходу (абзац 1 п. 2 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Відтак,письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 було складено з урахуванням вимог абзацу 1 п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Відносно процедури повідомлення ОСОБА_5 про підозру в рамках такого кримінального провадження, слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з долученого стороною обвинувачення до матеріалів даного клопотання доручення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 21.03.2023, слідчий звертається на адресу начальника УСР в Одеській області ДСР НПУ з проханням: (1) встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 ; (2) допитати в якості свідків осіб, яким відомо місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно матеріалів такого клопотання вбачається, що серед них наявний супровідний лист за підписом заступника начальника УСР в Одеській області ДСР НПУ на адресу слідчого, до якого в якості додатків долучено матеріали на 2 аркушах.

Так, згідно рапорту о/у УСР в Одеській області ДСР НПУ (дата відсутня) вбачається, що 21.03.2023 ОСОБА_5 був звільнений з займаної посади. Крім того, вбачається, що на теперішній час його місцеперебування не відоме, за наявною оперативною інформацією ОСОБА_5 виїхав за межі м. Одеси. За адресою тимчасового мешкання в м. Одесі відсутній.

Крім того, серед матеріалів клопотання наявний ще один рапорт о/у УСР в Одеській області ДСР НПУ (дата також відсутня), в якому зазначено, що ОСОБА_5 відмовився прибувати для вручення документів по кримінальному провадженню №0000627, після чого вимкнув всі відомі на теперішній час номери телефонів. Додатково вбачається, що проводилася бесіда з адвокатом ОСОБА_5 ОСОБА_4 , який також повідомив, що зв`язку з своїм клієнтом не має.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя погоджується з твердженнями сторони обвинувачення відносно того, що у слідчого та прокурора були відсутні відомості відносно місцеперебування ОСОБА_5 , що додатково підтверджується в послідуючому отриманими матеріалами Державної прикордонної служби України від 29.03.2023, згідно яких 22.03.2023 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України.

Відтак, у сторони обвинувачення були достатні підстави для вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 у спосіб, передбачений для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

В цьому розрізі слідчий суддя враховує, що до матеріалів даного клопотання долучено дві квитанції, датовані 21.03.2023, згідно яких за відомими адресами проживання та реєстрації ОСОБА_5 , слідчим було скеровано, зокрема, письмове повідомлення про підозру.

Слідчий суддя зауважує, що оскільки з долученого захисником наказу від 20.03.2023 вбачається, що ОСОБА_5 з 21.03.2023 було звільнено з займаної посади, вручити письмове повідомлення про підозру адміністрації за місцем роботи останнього було б безпредметно.

Аналогічним чином, за відсутності відомостей відносно проживання ОСОБА_5 станом на момент повідомлення про підозру спільно з іншими членами сім`ї, з урахуванням того, що за адресою АДРЕСА_2 , розташований приватний будинок (що встановлено слідчим суддею з протоколу про вручення повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні від 23.03.2023), у сторони обвинувачення були відсутні механізми для вручення письмового повідомлення про підозру будь-якому члену сім`ї ОСОБА_5 .

З огляду на викладене у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 стороною обвинувачення надіслано у передбачений законом процесуальний спосіб.

Попри це, слідчий суддя звертає увагу, що станом на момент надання слідчим 21.03.2023 доручення оперативним працівникам УСР в Одеській області ДСР НПУ, будь-яких підстав для наділення ОСОБА_5 процесуальним статусом підозрюваного на той момент не існувало.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що дотримання стороною обвинувачення відповідної процедури при повідомленні ОСОБА_5 про підозру не може безальтернативно свідчити про те, що ОСОБА_5 був обізнаний про такі наміри сторони обвинувачення, про що додатково буде зазначено нижче.

В. Проміжні висновки слідчого судді:

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, даючи відповідь на перше питання предмету доказування в рамках даного судово-контрольного провадження слід зазначити, що ОСОБА_5 набув процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000627 від 20.12.2021.

(2) Вирішення питання наявності передбачених ст. 177 КПК України підстав для обмеження прав та свобод ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021.

А. Вимоги закону:

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 193 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України).

Б. Фактичні обставини даного кримінального провадження з наданням їм відповідної правової оцінки слідчим суддею:

Як вбачається зі змісту письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 21.03.2023, останній в рамках даного кримінального провадження підозрюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Вище було зазначено, чому слідчий суддя вважає, що в рамках такого кримінального провадження стороною обвинувачення було дотримано процедуру повідомлення ОСОБА_5 про підозру, в зв`язку з чим, додатково на вказаному питанні слідчий суддя не зосереджуватиме увагу.

Між тим, слідчий суддя повинен зробити проміжний висновок відносно того, чи обґрунтовано наразі ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України.

В цьому аспекті слідчий суддя зазначає, що на рівні національного законодавства відсутнє законодавче визначення терміну «обґрунтована підозра».

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Так, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, які, між тим, не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження. Зокрема, якби відповідні докази, що підтверджують підозру, можна було зібрати відразу, то органи слідства, імовірно, відразу ж пред`явили б обвинувачення й передали особу до компетентного органу (рішення ЄСПЛ у справі «Broganandothers v. UnitedKingdom», п. 53).

Таким чином, керуючись наведеними критеріями, виходить слідчий суддя й при вирішенні питання наявності/відсутності в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри, за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Отже, як вбачається з долучених до даного клопотання матеріалів судово-контрольного провадження, на підтвердження існування обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, сторона обвинувачення посилається на: (1) протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 17.01.2022; (2-5) протоколи про результати аудіо-, відеоконтролю особи за місцем її фактичного знаходження від 17.01.2022; (6) протокол ідентифікації (огляду) та вручення грошових коштів від 14.01.2022; (7) висновок експерта №22-4077 від 08.03.2023; (8) заяву про вчинення кримінального правопорушення від 17.12.2021; (9) протокол освідування від 14.01.2022; (10) протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 15.01.2022; (11) інші матеріали у своїй сукупності (витяги, довіреності).

З урахуванням змісту наведених процесуальних документів, а також з огляду на наведену вище практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Між тим, що стосується ступеня такої обґрунтованості, а також її достатності для такого суттєвого обмеження прав та свобод ОСОБА_5 , який підіймається в рамках даного клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, слідчий суддя враховує, що події, за якими ОСОБА_5 було повідомлено про підозру ймовірно відбувалися 14.01.2022, в той час як саме досудове розслідування почало здійснюватися з 20.12.2021.

Зокрема, як вже зазначалося, згідно доводів сторони обвинувачення 14.01.2022 ОСОБА_5 «був викритий правоохоронними органами», при цьому будь-яких відомостей щодо його затримання матеріали даного клопотання не містять.

Згідно матеріалів судово-контрольного провадження вбачається, що всі ключові процесуальні документи (процесуальні дії) в рамках такого кримінального провадження були складені (проведені) в період часу з 15.01.2022 по 17.01.2022, при цьому в 2023 році стороною обвинувачення було отримано лише висновок експерта №22-4077 від 08.03.2023.

З урахуванням наведеного, по меншій мірі виникають цілком логічні питання, які зводяться до наступного, а саме: (1) чому ОСОБА_5 не було затримано 14.01.2022 в момент його «викриття»? (2) чому питання підозри ОСОБА_5 не підіймалося протягом всього 2022 року?

Ставлячи наведені питання в рамках розгляду даного клопотання, слідчий суддя, між тим, жодним чином не втручається у процесуальну діяльність представників сторони обвинувачення.

При цьому, на переконання слідчого судді, наведені питання, а також відсутність відповідей на них, безумовно свідчать про рівень обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри в рамках такого кримінального провадження.

Зокрема, слідчий суддя не вважає доведення її обґрунтованості на тому рівні, який є необхідним для обмеження прав і свобод ОСОБА_5 , що витікають із обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже ухвала про обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою є судовим рішенням, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження. На відміну від затримання особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Отже, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 193 КПК, має правовим наслідком обмеження права на свободу та особисту недоторканність (постанова Об`єднаної палати ККС ВС від 14 лютого 2022 року у справі №991/3440/20).

Вказані висновки слідчого судді підтверджуються також повною недоведеністю з боку сторони обвинувачення існування в рамках такого кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, з поданого прокурором клопотання вбачається, що представник сторони обвинувачення посилається на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, прокурор посилається на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на переконання прокурора підтверджується тяжкістю інкримінованого останньому кримінального правопорушення, а також його процесуальною поведінкою у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене обґрунтування прокурора, слідчий суддя першочергово зазначає, що в рамках вказаного кримінального провадження 24.03.2023 слідчим суддею було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , що підтверджується копією такого судового рішення, яка долучена прокурором до такого клопотання.

Разом з тим, вирішуючи питання наявності підстав для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , слідчий суддя обмежувався винятково тими матеріалами, які існували станом на момент фактичного розгляду вказаного клопотання.

Зокрема, станом на 24.03.2023 документально не підтверджувалися відомості відносно факту виїзду ОСОБА_5 за межі території України, як і не було будь-яких відомостей, з яких вбачалися б причини такого виїзду з боку останнього.

Між тим, наразі від Державної прикордонної служби України отримано інформацію від 29.03.2023, згідно якої ОСОБА_5 22.03.2023 виїхав за межі території України. Попри те, що в таких відомостях невірно зазначено фамілію Мельника, як « ОСОБА_8 », у слідчого судді відсутні відомості відносно сумнівів, що такі відомості стосуються саме підозрюваного ОСОБА_5 , з огляду на тотожність дати народження, а також підтвердження обставин виїзду за кордон захисником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 в ході розгляду такого клопотання.

В цьому розрізі слідчий суддя враховує, що як було зазначено захисником в судовому засіданні, ОСОБА_5 вимушено залишив територію України, в зв`язку з необхідністю отримання медичного лікування. В цій частині захисником було надано довідку військово-лікарської комісії, а також відомості щодо зняття ОСОБА_5 з військового обліку, чим підтверджується з одного боку, наявність законних підстав у останнього для виїзду за кордон, а з іншого, стан його здоров`я.

Додатково, слідчий суддя також не може залишити поза увагою наступні відомості, які вбачаються з матеріалів даного судово-контрольного провадження. Так, як зазначалося, письмове повідомлення про підозру складено 21.03.2023. В цей же день, а саме 21.03.2023 слідчим надано доручення на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 .

Згідно наявних в матеріалах клопотання рапортів, 21.03.2023 ОСОБА_5 повідомлялося про необхідність прибуття до слідчого для отримання документів в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021, між тим будь-яких посилань на доведення до відома ОСОБА_5 інформації щодо того, що йому планується вручення письмового повідомлення про підозру, зміст наведених рапортів не містить.

На переконання слідчого судді, вказані вище рапорти о/у УСР в Одеській області ДСР НПУ навпаки підтверджують відсутність обізнаності ОСОБА_5 про зміст процесуальних дій, які сторона обвинувачення мала намір провести з останнім.

В цьому розрізі слід зазначити, що згідно наявних в матеріалах судово-контрольного провадження копіях накладних вбачається, що відповідні документи за адресами місця проживання/реєстрації ОСОБА_5 були отримані посадовою особою Укрпошти не раніше 17:55:56 21.03.2023, при цьому датою їх ймовірної доставки значиться 23.03.2023, в той час як о 09:22 22.03.2023 ОСОБА_5 вже перетнув державний кордон з Україною.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи захисника відносно того, що станом на момент виїзду за межі України ОСОБА_5 вважав, що він являється свідком в рамках кримінального провадження. Відтак, останній міг розраховувати, що у випадку доведення належного повідомлення його про необхідність прибуття до слідчого, в тому числі з дотриманням вимог ст. 135 КПК України, засобами процесуального характеру, які до останнього можуть бути застосовані будуть накладення грошового стягнення та/або привід, загрозу чого, ймовірно, ОСОБА_5 розглядав з необхідністю отримання кваліфікованої медичної допомоги, що могло бути пріоритетом для останнього.

Відтак, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено будь-якої обізнаності ОСОБА_5 про повідомлення його про підозру в рамках кримінального провадження, що свідчить про недоведеність існування в рамках такого кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду. Вказані висновки слідчого судді додатково підтверджуються невжиттям ОСОБА_5 будь-яких заходів до власного переховування протягом всього строку досудового розслідування у такому кримінальному провадженні.

Що стосується посилання прокурора на існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя зазначає наступне.

Так, в обґрунтування наведеного ризику прокурор посилається на досвід ОСОБА_5 під час проходження служби в правоохоронних органах, між тим будь-яких документів на підтвердження такого досвіду до даного клопотання не долучає. Не виключаючи, що ймовірно ОСОБА_5 дійсно має досвід роботи в правоохоронних органах, слідчий суддя, між тим вважає, що визначальним в оцінці такого ризику є конкретність посилання в розрізі тих документів, які можуть бути знищені, й які мають значення для кримінального провадження, наявність фізичної можливості здійснити такі дії, а також факт здійснення такого роду дій ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження раніше.

Зокрема, в цьому розрізі слідчий суддя знову ж таки зазначає, що з 21.03.2023 ОСОБА_5 звільнений з раніше займаної посади, в той час як обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення зводяться до можливого використання власного службового становища, в силу займаної посади. Протягом всього строку досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, в тому числі, коли ОСОБА_5 перебував на займаній посаді, останній будь-яких дій, спрямованих на знищення/приховання/спотворення тих чи інших речей або документів не здійснював. Наразі, як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_5 в цілому не перебуває на території України. Відтак, оскільки прокурором не було допущено жодного посилання на конкретні речі або документи, які мають значення для даного кримінального провадження, й які можуть бути знищені/спотворені/приховані ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до переконання про відсутність в рамках такого кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого знищення, приховання, спотворення ОСОБА_5 будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального провадження.

Відносно посилання прокурора на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, існування такого ризику прокурором пояснюється тим, що наразі в рамках даного кримінального провадження встановлюються усі свідки ймовірних кримінально-протиправних дій.

Між тим, слідчий суддя не може погодитися з вказаними доводами сторони обвинувачення, виходячи, знову ж таки з часу, протягом якого в рамках даного кримінального провадження триває досудове розслідування.

Згідно наявних матеріалів судово-контрольного провадження, в рамках даного кримінального провадження в якості свідка допитано винятково громадянина ОСОБА_7 (15.01.2022). Відносно такого свідка з боку ОСОБА_5 , як і відносно будь-якого іншого учасника кримінального провадження жодних незаконних дій, а також жодного впливу не здійснювалося.

Крім того, відносно вказаного свідка ( ОСОБА_7 ) стороною обвинувачення не застосовувалися жодні заходи безпеки, як і не застосовувалися передбачені КПК України процесуальні механізми проведення його допиту в порядку ст. ст. 225, 615 КПК України.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, прокурором формально здійснено посилання на існування ризику незаконного впливу на свідків, потерпілого (який відсутній в рамках даного кримінального провадження), експертів/спеціалістів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), який свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання не знайшов.

Ну і на сам кінець, що стосується посилання прокурора на існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, варто зазначити наступне.

На підтвердження власних доводів, прокурор посилається на обставини того, що ОСОБА_5 може штучно затягувати досудове розслідування у кримінальному провадженні, розголосити відомості щодо результатів досудового розслідування.

Оцінюючи наведені доводи прокурора, слід зазначити, що аналогічного роду трактування відносно штучності затягування досудового розслідування може ставити сторона захисту по відношенню до сторони обвинувачення, з огляду на фактичні обставини такого кримінального провадження.

Більше того, затягування досудового розслідування може бути обраною стратегією та тактикою сторони захисту, навіть якщо такі дії матимуть місце в рамках кримінального провадження. Водночас, за відсутності доказів на підтвердження наведених доводів прокурора, фактично наразі можливо вести мову про те, що до 21.03.2023 затягування досудового розслідування здійснювалося саме стороною обвинувачення.

Відносно посилань на розголошення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, слід зазначити, що такі дії не здійснювалися ОСОБА_5 в рамках такого кримінального провадження, й навіть якщо такі дії і будуть здійснені останнім, то за них передбачено кримінальну відповідальність (ст. 387 КК України).

З урахуванням наведеного, доводи прокурора не являються переконливими та обґрунтованими, що свідчить про відсутність в рамках даного кримінального провадження й ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином.

В. Проміжні висновки слідчого судді:

На підставі викладеного у своїй сукупності, даючи відповідь на друге питання предмету доказування в рамках даного судово-контрольного провадження, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування підстав, передбачених ст. 177 КПК України, які б могли обґрунтовувати необхідність обрання відносно ОСОБА_5 заочної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Примітка: слідчий суддя не дає відповіді на третє питання предмету доказування у рамках даного клопотання (дотримання процедури оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук), позаяк відсутність підстав, передбачених ст. 177 КПК України автоматично унеможливлює задоволення поданого прокурором клопотання.

V. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Розглянувши подане прокурором клопотання, слідчий суддя прийшов до загального переконання, що прокурором не доведено підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено існування для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя погодився, що в рамках такого кримінального провадження ОСОБА_5 набув процесуального статусу підозрюваної особи, оскільки повідомлення його про підозру було здійснено у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Питання дотримання процедури оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук слідчим суддею не вирішувалося з мотивів, наведених у розділу ІІІ даної ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1