Справа № 159/2865/22
Провадження № 1-кп/159/113/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , педагога ОСОБА_12 , представника органу опіки ОСОБА_13 , представника МВС у справах неповнолітніх ОСОБА_14 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000254 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ковель, Волинської обл., зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студент Луківського професійно-технічного училища №22, не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.2861 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_11 06.03.2022 року близько 17.30 години, всупереч вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відведення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 без відповідного посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись по автошляху М07 «Ягодин-Ковель-Київ» з с. Туполи Ковельського району в напрямку м. Ковель, поблизу с. Старі Кошари Ковельського району, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги п.п. 2.1(а), 2.3(б), 2.9(а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України в результаті чого, виїхав праворуч за межі проїзної частини, де допустив перекидання даного транспортного засобу. Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_15 , помер на місці події, ще один пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_16 , помер в реанімаційному відділені Ковельського МТМО, а інші пасажири, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Так, смерть ОСОБА_15 настала від закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа та забоєм головного мозку. Смерть ОСОБА_16 настала від поєднаної тупої травми тіла: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа та зліва з двобічним гемотораксом, закритої тупої травми живота з розривами селезінки та з гемоперитонеуму з розвитком складного травматично-геморагічного шоку. ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спінальної травми: лінійних переломів остистих відростків 6-7 шийних хребців та 8-9 грудних хребців без порушення функції хребта та спинного мозку з торакалгією, закритої травми грудної клітки лінійного перелому 4 ребер справа з правобічним пневмогемомотораксом, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3.й. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді - закритого вивиху лівої плечової кістки та перелому акроміального кінця лівої ключиці без зміщення, що утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо від виступаючих частин салону автомобіля, в час, вказаний в медичній документації і за ступенем тяжкості відноситься до категорії - тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, згідно пункту 2.2.1.в. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали перебуває грубе порушення неповнолітнім ОСОБА_11 вимог п.п. 2.1(а), 2.3(б), 2.9(а), 10.1, 12.1, Правил дорожнього руху України:

-п. 2.1(а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- п. 2.3(б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 2.9(а) Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам;

- п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні 20.10.2022р. стосовно обставин справи відмовилася давати показання, проте суду пояснила, що вона втратила сина, а також другу їй рідну людину. Загиблий ОСОБА_16 у неї прожив 5 років, вона виховувала його як сина. У загиблого ОСОБА_16 є брат, який по справі потерпілий, але він відносини з ним не підтримував. Причиною відсутності претензій з боку ОСОБА_7 до обвинуваченого з приводу загибелі брата вважає те, що йому заплатили, загиблий йому байдужий. Вона дуже ображена на обвинуваченого, він продовжує веселий спосіб життя із своїми друзями, продовжує вживати пиво, алкогольні напої, гуляє по ОСОБА_18 та по селу, незважаючи на обмеження домашнього арешту, ніхто його не контролює. За таких підстав їй на думку припадає, що сім`я обвинуваченого відкупилася. Характеристика на обвинуваченого на її думку не правдива, оскільки на селі сім`ю обвинуваченого не долюблюють. Припускає, якщо б її сини таке зробили, то сім`я б обвинуваченого «закатала їх в асфальт». Поведінка обвинуваченого не виказує на його покаяння за вчинене. Його родина сміється над її бідою, та побоюється що їй спалять хату. Вона в один день із своєї хати поховала дві рідні людини, їй тяжко таке переживати, тому з урахуванням характеристики обвинуваченого та його ставлення до вчиненого вважає необхідним за смерть двох людей призначити покарання не менше 7 років позбавлення волі. В подальшому в дебатах сказала, що покарання у виді 4 років позбавлення волі про які запросив прокурор для обвинуваченого за смерть двох людей замало, але хай буде, покарання просила визначити на розсуд суду, сподівається на справедливе рішення по закону.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні 03.11.2022р. суду повідомили, що відмовляються давати суду показання. Але ОСОБА_5 в судовому засіданні 10.01.2023р. після допиту обвинуваченого суду повідомив, що у нього водійського посвідчення немає і машину купував для сина, який тоді навчався в автошколі на водія, але трапилась трагедія. З урахуванням вчиненого, просив призначити сину покарання без позбавлення волі.

В подальшому у судові засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не з`явилися, надали письмові заяви в якій просять справу розглянути за їх відсутності. Крім того, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в заявах повідомили, що обвинувачений відшкодував їм шкоду і вони примирилися, просять не позбавляти останнього волі (а.с.52, 53, 60)

Від допиту свідком ОСОБА_19 сторони в судовому засіданні 10.01.2023р. відмовилися.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні 10.01.2023р. суду показав, що свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнає повністю. 06.03.2022р. разом з татом зустрів хлопців з якими пішли у посадку де випивав горілку, випив не багато, десь три стопочки горілки (самогону). Після чого він з хлопцем пішли взяли машину, яку тато купив але не оформив, після чого повернулися до хлопців. Тато сказав, навіщо ви взяли машину і дав йому по шиї. Проте він хотів підвести хлопців на блокпост, по дорозі начало кидати машину і трапилось ДТП. Водійського посвідчення він не отримував, але навчався в автошколі. У скоєному розкаюється, не хотів, щоб так сталося.

З рапорту чергового Ковельського РУП вбачається, що 06.03.2022 о 16:58 годин надійшло повідомлення від диспетчера ЕМД про те, що на автодорозі «Ягодин-Ковель» поблизу с. Старі Кошари Ковельського району, автомобіль злетів у кювет, внаслідок чого троє осіб отримали тілесні ушкодження. (а.с. 94)

В протоколі огляду місця події від 06.03.2022р. зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди (в подальшому ДТП) на автошляху М07 «Ягодин-Ковель-Київ» поблизу повороту на с. Старі Кошари. Данна ділянка дороги асфальтована та має дорожню розмітку. Дорожнє покриття сухе. В полі було виявлено та вилучено автомобіль марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 з пошкодженнями. Поруч з автомобілем знаходиться тіло померлого ОСОБА_15 .. До протоколу додана фототаблиця та схема ДТП на якій крім іншого відображено сліди юзу від шин, а також не вбачається будь-яких пошкоджень дорожнього асфальто-бетонного покриття. (а.с.95-103)

В подальшому Постановою слідчого від 07.03.2022р. вилучений автомобіль визнано у кримінальному провадженні речовим доказом та поміщено на спецмайданчик для зберігання. (а.с.109)

Крім того, в ході огляду автомобіля від 07.03.2022р. виявлені пошкодження автомобіля які відображені у фототаблиці та вилучена подушка безпеки із керма автомобіля. (а.с.110, 111-113) Постановою від 04.05.2022р. слідчий визнав подушку безпеки речовим доказом у кримінальному провадженні та передав її на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського РУП, квитанція №000962. (а.с.114, 115)

В судовому засіданні сторони не наполягали на огляді вказаного автомобіля та подушки безпеки.

06.03.2022р. Складено консультативний висновок спеціаліста №103, 104, про те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_8 перебувають у стані алкогольного сп`яніння. (а.с.104, 105)

З витягу з ЄРДР вбачається, що за фактом ДТП 06.03.2022р. в 23:30 годин зареєстроване кримінальне провадження №0000254. (а.с.88-89) та Постановою від 07.03.2022р. по кримінальному провадженні визначено групу слідчих. (а.с.90-91, 92-93)

Постановою від 06.03.2022р. у кримінальному провадженні визначено групу прокурорів (а.с.17-18)

Із свідоцтва про реєстрацію ТЗ вбачається, що власником автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 являється ОСОБА_19 (а.с.106).

Постановою від 07.03.2022р. слідчий призначив інженерно-транспортну експертизу для дослідження технічного стану автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с.116-117)

З висновку експерта №СЕ-19/103-22/1831-ІТ від 16.03.2022р. слідує, що на момент експертного огляду автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 робоча гальмова система, система рульового керування та ходова частина знаходились в непрацездатному стані. Непрацездатність робочої гальмової системи у вигляді відриву гальмового шлангу від штуцера живлення супорта переднього лівого колеса виникла під час ДТП. Непрацездатність системи рульового керування у вигляді порушення кінематичного зв`язку переднього лівого колеса виникла - під час ДТП. Непрацездатності ходової частини у вигляді зламу місця кріплення амортизатора на маточині підвіски переднього лівого колеса, зламу амортизатора підвіски переднього лівого колеса, згину стійки стабілізатора поперечної стійкості підвіски переднього лівого колеса, згину нижнього поперечного важеля підвіски заднього лівого колеса, роз`єднання амортизатора підвіски заднього лівого колеса, відсутності на місці установки пружини підвіски заднього лівого колеса, наскрізне пошкодження зовнішньої боковини шини переднього лівого колеса та розгерметизація задніх коліс виникли - під час ДТП. (а.с.119-126)

Постановою від 06.03.2022р. слідчий призначив медичну експертизу (а.с.128)

Висновком експерта №61 від 20.04.2022р. надано відповіді на вищевказану постанову слідчого, що на тілі трупа ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаною тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа та забоєм головного мозку, синиця обох повік лівого ока, закритою тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер - зліва - переломи 4-8 ребер по середньоключичній лінії: 8 ребра по лопаточній лінії; закритої тупої травми живота з розривами селезінки та лівої нирки з гемоперитонеумом, садна лівої здухвинної ділянки та лівого коліна, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо внаслідок ударів об виступаючі частини салону автомобіля, в час вказаний в постанові, а саме 06.03.2022р. близько 17:30 годин під час ДТП і за ступенем тяжкості стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_15 настала від закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа та забоєм головного мозку, що підтверджується виявленими патоморфологічними даними. В крові трупа ОСОБА_15 етиловий спирт виявлений в кількості 2,33 проміле, що відповідає середньому ступеню тяжкості алкогольного сп`яніння. (а.с.129-133)

За наслідками смерті ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 видано свідоцтво про смерть (а.с.152).

Постановою від 06.03.2022р. слідчий призначив медичну експертизу (а.с.134)

Висновком експерта №62 від 20.04.2022р. надано відповіді на вищевказану постанову слідчого, що на тілі трупа ОСОБА_16 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді - поєднаної тупої травми тіла: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа - переломи 3-7 ребер по передньопідпаховій лінії; зліва - переломи 2-12 ребер по середньопідпаховій лінії з двобічним гемотораксом; закритої тупої травми живота з розривами селезінки та з гемоперитонеумом, рани лівої надвушної ділянки голови, саден обличчя, з розвитком складного травматично-геморагічного шоку, що утворилися від дії: рана лівої надвушної ділянки голови предмету, який має ріжучі властивості (розбите скло); ЗТТ грудної клітки з множинними переломами ребер справа та зліва з двобічним гемотораксом та ЗТТ живота з розривами селезінки та гемоперитонеумом, садна обличчя - від дії тупих твердих предметів, можливо внаслідок ударів об виступаючі частини салону автомобіля, в час вказаний в постанові, а саме 06.03.2022р. близько 17:30 годин під час ДТП і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_16 настала від - поєднаної тупої травми тіла: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа та зліва з двобічним гемотораксом, закритої тупої травми живота з розривами селезінки та з гемоперитонеуму з розвитком складного травматично-геморагічного шоку, що підтверджується виявленими патоморфологічними даними. В крові трупа ОСОБА_16 етиловий спирт виявлений в кількості 1,58 проміле, що відповідає середньому ступеню тяжкості алкогольного сп`яніння. (а.с.135-139)

За наслідками смерті ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 видано свідоцтво про смерть (а.с.154).

Постановою від 22.04.2022р. слідчий призначив медичну експертизу (а.с.140).

Висновком експерта №70 від 27.04.2022р. надано відповіді на вищевказану постанову слідчого, що у ОСОБА_17 при проведенні судово-медичної експертизи відмічені тілесні ушкодження у вигляді забою, саден, поверхневих ран обличчя, правого променево-зап`ястного суглобу, правого плеча, забою грудної клітки, що утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) можливо внаслідок удару об виступаючі частини салону автомобіля, в час вказаний у постанові та медичній документації і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: - забої, садна, поверхневі рани обличчя, правого променево-зап`ястного суглобу, правого плеча - легких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». (а.с.141-142)

Постановою від 22.04.2022р. слідчий призначив медичну експертизу (а.с.143).

Висновком експерта №69 від 27.04.2022р. надано відповіді на вищевказану постанову слідчого, що у громадянина ОСОБА_5 при проведенні судово-медичної експертизи відмічені тілесні ушкодження у вигляді - закритої хребетно-спінальної травми: лінійних переломів остистих відростків 6-7 шийних хребців та 8-9 грудних хребців без порушення функції хребта та спинного мозку з торакалгією; закритої травми грудної клітки - лінійного перелому 4 ребра справа з правобічним пневмогемотораксом, що утворилось від дії тупих твердих предметів, можливо від виступаючих частин салону автомобіля, в час вказаний в постанові та медичній документації і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3.й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». (а.с.144-146).

Постановою від 22.04.2022р. слідчий призначив медичну експертизу (а.с.147).

Висновком експерта №72 від 29.04.2022р. надано відповіді на вищевказану постанову слідчого, що у ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи відмічені тілесні ушкодження у вигляді - закритого вивиху лівої плечової кістки та перелому акроміального кінця лівої ключиці без зміщення, що утворились від дїї тупого твердого предмету (предметів), можливо від виступаючих частин салону автомобіля, в час, вказаний в постанові та в медичній документації і за ступенем тяжкості відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, згідно пункту 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». (а.с.148-149).

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 10.01.2023р. суду показав, що 06.03.2022р. на блокпосту він зустрів ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які взяли горілку (самогон), а він м`ясо і пішли в посадку випити та посмажити шашлики, по дорозі зустріли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Вони запропонували їм піти разом на шашлик. Одже вони всі разом пішли у лісопосадку де смажили м`ясо та випивали горілку. ОСОБА_21 також вживав горілку. В подальшому ОСОБА_22 та ОСОБА_21 пішли, а згодом приїхали машиною. Після шашликів вони вирішили всі разом поїхати в с. Кошари, але не доїхали т.я. сталося ДТП. Машиною керував ОСОБА_21 , поруч на пасажирському сидінні перебував його батько ОСОБА_22 . На задньому сидінні зліва направо сиділи ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 ..

Крім того, ОСОБА_17 на досудовому слідстві приймав участь у проведенні слідчого експерименту, про що 13.06.2022р. складено відповідний протокол. (а.с.166-167) в якому фактично викладені аналогічні обставини із розвитком подій про які він повідомив при допиті в судовому засіданні. Перебіг слідчої дії зафіксовано у відеозапису на ДВД диску, який оглянуто в судовому засіданні і від сторін будь-яких зауважень не надійшло. (а.с.168)

Потерпілий ОСОБА_8 хоча і відмовився суду давати показання, проте на досудовому слідстві приймав участь у проведенні слідчого експерименту, про що 13.06.2022р. складено відповідний протокол. (а.с.163-164) Так потерпілий ОСОБА_8 показав, що 06.03.2022р. з 06 до 10 години, спільно із своїми знайомими односельчанами ОСОБА_23 та ОСОБА_24 перебували на блок-посту, розміщеному при виїзді с. Туполи Ковельського району. По завершенні чергування на вказаному блокпості- до них прийшов спільний знайомий ОСОБА_25 , який на передодні вночі також перебував на чергуванні на вказаному блок-посту. З вказаними хлопцями домовились в обідню пору доби піти в місцеву лісопосадку, що поблизу с. Туполи посмажити сала та вжити алкогольні напої. Придбавши алкоголь та взяв з собою продукти, спільно з ГречиноюМ., ОСОБА_26 та ОСОБА_27 вирушили у напрямку лісопосадки. Біля місцевого магазину зустріли ОСОБА_28 та його сина ОСОБА_29 , яким запропонували піти разом з ними в лісопосадку на відпочинок, на що останні погодились. Розмістившись в посадці, розвели багаття та почали вживати алкогольні напої. З собою була одна пластикова пляшка горілки (самогонка), об`ємом 2л.. Вказаний алкоголь спільно з ними також вживав ОСОБА_29 . Під час відпочинку до ОСОБА_30 підійшов ОСОБА_31 , який відвівши ОСОБА_32 в бік, почав просити взяти автомобіль для того, щоб проїхатись та послухати музику. Після чого обоє кудись пішли та через декілька хвилин повернулись на автомобілі Шкода, яким під`їхали до місця відпочинку. Пробув в лісопосадці ще близько 10 хв. вони разом сіли в автомобіль та поїхали в напрямку села, оскільки вже планували розходитись по домівках. За кермом перебував ОСОБА_21 , його батько розмістився на передньому пасажирському сидінні. Ззаду сиділи ОСОБА_24 , ОСОБА_33 та він. Приблизно о 17:30 виїхали із с. Туполи на автодорогу М-07 та вирушили у напрямку с. Старі Кошари. Під час руху ОСОБА_30 став об`їжджати ямки на дорозі в результаті чого втратив контроль над автомобілем та автомобіль з`їхав у кювет де неодноразово перевернувся. Перебіг слідчої дії зафіксовано у відеозапису на ДВД диску, який оглянуто в судовому засіданні і від сторін будь-яких зауважень не надійшло. (а.с.165)

Зазначені вище покази ОСОБА_17 та слідчого експерименту з його участю, слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 в сукупності узгоджуються із показами обвинуваченого. Одже за таких підстав, у суду відсутні підстави не довіряти їх свідченням та щирому розкаянню обвинуваченого. Суд не знаходить обставин, що неповнолітній ОСОБА_11 в силу свого віку міг не розуміти наслідки хибного визнання своєї вини та себе оговорити. Адже згідно довідки Ковельського МТМО від 14.03.2022р. (а.с.176) обвинувачений на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебував, крім того, в характеристиці з місця навчання вбачається, що обвинувачений має нормальний розумовий розвиток.(а.с.182)

Крім, показів ОСОБА_17 та слідчого експерименту ОСОБА_8 , щодо перебування неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 під час ДТП у стані сп`яніння також стороною обвинувачення надано листи від генерального директора Ковельського МТМО від 19.04.2022р. №1912/13-1-2-22 (а.с.157) та від 14.06.2022р. №2719/13-1-2-22 (а.с.162) в яких слідчому повідомлено на його запити (а.с.156, 161), що ОСОБА_11 06.03.2022р. після ДТП звернувся у травматологічний пункт ЦРЛ, де було здійснено забір крові на вміст етанолу у двох флаконах. Зразки крові були доставлені у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» для проведення токсикологічного дослідження. Результат аналізу ОСОБА_11 в крові 1,2%0.

В довідці КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» від 23.06.2022р. №2744/1-7 на запит слідчого (а.с.158) вказано, що у результаті дослідження крові ОСОБА_11 встановлено вміст алкоголю в крові 1,2%0 (проміле). (а.с.159)

Крім того, про те що ОСОБА_11 вживав горілку (самогон), після чого сівши за кермо і створив ДТП підтверджує і сам обвинувачений в своїх показах наданих суду 10.01.2023р.

Верховний Суд в Постанові від 01 грудня 2021 року, справа №672/1402/17 вказав, що неодноразово зазначав про дотримання належного порядку встановлення факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків, про що йдеться у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 372/2291/16-к, від 21 листопада 2019 року у справі № 564/590/17, від 03 грудня 2019 року у справі № 571/1436/15-к, від 11 лютого 2020 року у справі № 643/20474/15-к.

Таким чином, оцінивши свідчення ОСОБА_17 , слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_8 , досліджених листах та довідки лікарських установ за сукупністю, суд дійшов переконання, що обвинувачений правдиво зазначає, що під час скоєння ним ДТП перебував у алкогольному сп`янінні, тому доводи захисника про відсутність доказів про стан сп`яніння та необхідності перекваліфікації діяння обвинуваченого ОСОБА_11 на ч.3 ст. 286 КК України не спроможні.

Згідно листа «ТСЦ МВС №0742» від 23.02.2023р. №31/3/2/291-18-2023 станом на 23.02.2023р. в державному реєстрі МВС та регіональній базі даних РІІС відсутня інформація про видачу посвідчень водія обвинуваченому ОСОБА_11 .

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_11 доведена повністю, його необережні дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 2861 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило загибель кількох осіб.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував збитки, сплатив судові витрати, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

ОСОБА_11 скоїв необережний особливо тяжкий злочин із тяжкими наслідками які потягли загибель двох людей працездатного віку, на обліку в наркологічному диспансері та психлікарні не перебуває (а.с.177), на теперішній час не працює, на час вчинення правопорушення навчався в ПТУ №22, не судимий, не одружений, дітей не має. За місцем проживання характеризується задовільно (а.с.181), на обліку у службі у справах дітей не перебував (а.с. 178). Проживає в повноцінній сім`ї разом із матір`ю, батьком та двома сестрами, умови проживання задовільні, видимих ознак неблагополуччя в сім`ї не виявлено (а.с.179, 180). Його сім`я в поле зору служби дітей не потрапляла. За місцем навчання характеризується позитивно, виконує основні навчальні та позаурочні завдання, дотримується правил розпорядку училища і правил поведінки учня.(а.с.182)

Таким чином, з аналізу наведеного суд не знаходить обставин впливу дорослих на вчинення обвинуваченим необережного кримінального правопорушення.

В досудовій доповіді орган пробації вказує на середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а також на можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції суспільства (а.с.66-69). Крім того, в дебатній промові педагог ОСОБА_12 , представника органу опіки ОСОБА_13 , вказали що покарання обвинуваченому просять призначити без позбавлення волі.

При призначенні покарання, суд враховує доводи захисту, про те, що потерпілі примирилися, їм відшкодована шкода, внаслідок, чого вони не мають претензій до обвинуваченого, але суд також бере до уваги висновки Великої Палати ВС викладені в Постанові від 16 січня 2019 року, справа №439/397/17, де вказано, що позбавлення життя людини є наслідком, що має незворотний характер. У випадку вчинення кримінального правопорушення зі смертельними наслідками, потерпілого в кримінально-правовому розумінні на момент вирішення питання про відшкодування шкоди фізично вже не існує. Отже, смерть як припинення існування одного з правомочних суб`єктів кримінально-правових відносин з примирення винного з потерпілим унеможливлює здійснення такого примирення. Втрата життя людини, яке відповідно до статті 3 Конституції України визнається в Україні найвищою соціальною цінністю та є особливим об`єктом кримінально-правової охорони, не підлягає відшкодуванню. Життя людини не може бути відновлене через незворотність смерті. Якщо потерпілого (жертви кримінального правопорушення) фізично немає, то ніхто інший не може висловити його волю під час вирішення питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди у вигляді смерті.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Притому законодавець розмежовуючи суспільну небезпечність шляхом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, окремо виділив суспільну небезпечність цього діяння та посилив відповідальність для осіб які керують транспортними засобами в стані сп`яніння.

За своєю суттю, необережний злочин характеризується тим, що суб`єкт кримінального правопорушення не має на меті вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення і як правило такі особи не мають раніше кримінального минулого. Обвинувачений сідаючи за кермо навряд чи розраховував на вчинення ним ДТП із наслідками, що потягло смерть двох людей. Приділяючи певну увагу до вчиненого діяння обвинуваченим, слід врахувати, що за аналогічне діяння із складом кримінального правопорушення суб`єктом, який перебуває у тверезому стані законодавець визначає мінімальне покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 років, а до суб`єкта який перебуває у стані сп`яніння крім підвищеної міри покарання, ще зазначає і про заборону застосування звільнення від покарання за ст.75 КК України. Таким чином, законодавець відділяє порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами в стані сп`яніння як істотну кваліфікуючу обставину обтяження покарання при рівних наслідках кримінального правопорушення. Тому на думку суду при визначенні розміру покарання жодна із встановлених пом`якшувальних обставин не повинна нівелювати кваліфікуючу ознаку стану алкогольного сп`яніння особи, яка знаючи про відповідні заборони все ж вирішила без відповідних навичок керування транспортним засобом сісти в такому стані за кермо, піддаючи небезпеці як себе, так і інших осіб.

ВС в Постанові від 23.04.2020р. у справі № 566/1387/18 зазначив, якщо ж санкцією статті визначено мінімальну та максимальну межі покарання, то суд може призначити особі (як повнолітній так і неповнолітній) покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, тільки застосувавши положення ст. 69 КК України, за наявності для цього правових підстав.

Так, ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин. Частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. При цьому, призначаючи засудженому більш м`який вид покарання, аніж встановлений санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, суд має належно обґрунтувати, що саме цей захід примусу дозволить досягти ключової мети покарання, а саме виправлення винної особи та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Про це зауважив ВС в Постанові від 19 жовтня 2022 року, справа №170/667/21.

Отже, підсумовуючи обставини провадження суд беззаперечно визнає наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, притому ст. 66 КК України вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім визнається як обставина, що пом`якшує покарання і не зменшує невідворотні наслідків у вигляді загибелі двох людей, життя яких відповідно до ст.3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю,тому на думку суду ці обставини ніяк не можуть істотно знизить ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Саме таке тлумачення підтримав ВС у Постанові від 18 жовтня 2022 року, справа №161/19745/20 скасувавши Вирок Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Наразі обвинувачений є повнолітньою особою, у повній мірі розуміє наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, проте за період часу судового розгляду вибачення у потерпілих за вчинене не попросив. Також потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду 20.10.2022р. вказувала, що обвинувачений на районі веде веселий спосіб життя із своїми друзями продовжує вживати пиво, алкогольні напої і ніяким чином не виказує своє покаяння за вчинене. Під час дебатної промови батька обвинуваченого та самого обвинуваченого потерпіла ОСОБА_6 проявляла емоційний стрес, плакала, що вказує на щільний сімейний зв`язок та глибокі страждання у зв`язку із смертю її сина. Отже очікування потерпілою сатисфакції через справедливе покарання для обвинуваченого є пряме завдання Кримінального закону для правового забезпечення охорони прав і свобод людини від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням, про що зазначено в ст.1 КК України.

Встановлені у даному кримінальному проваджені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - за своєю суттю та соціальною вагомістю не є тими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим особливо тяжкого злочину. Їх наявність дає суду підстави для призначення мінімального покарання визначеного санкцією ч. 4 ст. 2861 КК України і самі по собі, не можуть бути безумовною підставою застосування ст. 69 КК України.

За таких підстав, суд керуючись ст. 65 КК України вважає необхідним призначити покарання в мінімальній межі санкції статті кримінального закону без застосування ст. 69 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 2861 КК України встановлено відповідальність із додатковим покаранням з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 7 до 10 років, відтак додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є безальтернативним.

В той же час, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 69 КК України, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування зазначеного додаткового покарання у випадках, коли особа на час вчинення кримінального правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Права людини це комплекс природних і непорушних свобод та юридичних можливостей, обумовлених фактом існування людини в цивілізованому суспільстві. Таким чином, права людини це її правові можливості. Реалізація прав людини не обмежена у часі, якщо це прямо не передбачено законом.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення кримінального правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. 55 та ч. 4 ст. 2861 КК України.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині призначення покарання та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного злочину офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 22 травня 2018 року №753/18479/16-к від 21 червня 2022 року у справі №171/869/21.

За таких обставин суд вважає, що до обвинуваченого, з метою дотримання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у межах санкції ч. 4 ст. 2861 КК України.

До обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою не застосовувався. Клопотань про застосування запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази по справі: автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спецмайданчику м. Ковель, вул. Заводська 2а, а також подушку безпеки, що зберігається в кімнаті речових доказів Ковельського РУП, квитанція №000962 повернути власнику ОСОБА_19 , скасувавши арешт накладений Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 09.03.2022р. справа №159/1108/22. (а.с.107-108, 109, 115)

Витрати на залучення експерта в сумі 4118,88 грн. (а.с.127), сплачено обвинуваченим, квитанція від 19.09.2022р. (а.с.190)

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 2861 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років.

Строк покарання ОСОБА_11 рахувати з дня затримання для виконання вироку.

Речові докази по справі: автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спецмайданчику м. Ковель, вул. Заводська 2а, а також подушку безпеки, що зберігається в кімнаті речових доказів Ковельського РУП, квитанція №000962 повернути власнику ОСОБА_19 , скасувавши арешт накладений Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 09.03.2022р. справа №159/1108/22.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, прокурору, потерпілим направити поштою.

Головуючий:ОСОБА_1