Справа № 729/898/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/257/23
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові (в режимі відеоконференції), справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2022 року, якою застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сухиня Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_7

захисника-адвоката - ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2022 року застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвалено запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання даним судовим рішенням законної сили не обирати.

Витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи у даному провадженні у розмірі 653, 80 гривень ухвалено покласти на рахунок держави.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 25.07.2020 року, ОСОБА_6 близько 23 години, повторно, маючи умисел на вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії є непомітними для інших осіб, через хвіртку в паркані проник на територію ТОВ «ТВН-АГРО», власником якого є ОСОБА_9 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , яке з усіх сторін огороджене парканом та унеможливлює вільний доступ сторонніх осіб, де з території ферми, з літнього загону, перелізши загорожу, таємно викрав двох поросят трьохпородного гібриду, м`ясної породи віком 3 місяці, вагою 25 кг кожне, які вирощувались на відгодівлю, вартістю 3437,50 гривень за одне порося, чим спричинив власнику ферми ОСОБА_9 збитки на загальну суму 6875 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Також, близько 12 год. 45 хв. 29.09.2020 року ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Вокзальна, 2, поблизу закусочної «Золотий Фазан», в м. Бобровиця, повторно, маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнені дверцята проник до термічної будки вантажного автомобіля «Мерседес 815» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_10 , звідки таємно викрав: вареники вагові з картоплею та зеленню вагою 3 кг. - вартістю 64,80 гривень; пельмені вагові «Курячі» вагою 9 кг. - вартістю 228,60 гривень; бендерики свинина-яловичина вагою 3 кг. - вартістю 102,60 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_11 , чим завдав останньому матеріальних збитків на суму 396 гривень. Отримавши можливість вільно розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_6 залишив місце скоєння злочину.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до спеціального психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, місцевий суд послався на висновок судової психіатричної експертизи № 337 від 02.08.2022 року, а також на те, що у судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.п.3-5 ч.1 ст. 513 КПК України і дійшов висновку, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити ухвалу, якою виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на умисел, мотив та мету при вчиненні суспільно небезпечних діянь. Дев`ятнадцятий абзац мотивувальної частини ухвали суду «Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненій повторно, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, змінити реченням наступного змісту: « Таким чином, ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням у сховище».

В обґрунтування доводів зазначає, що умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони злочину, які встановлюються лише щодо осудної особи. Тому висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Захисник - адвокат у судовому засіданні не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, просив її задовольнити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України (глава 39 КПК України) встановлено особливий порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 513 КПК України, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру суд повинен з`ясувати: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Частина 2 ст. 513 КПК України передбачає, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Водночас, згідно з ч.3 ст. 513 КПК України, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що саме ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння (кримінальне правопорушення),суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

З системного аналізу наведених вище норм КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру суд у кожному випадку зобов`язаний встановити факт вчинення суспільно небезпечного діяння (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), вчинення його тією особою щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та дослідити надані сторонами та наявні у справі докази із надання їм юридичної оцінки відповідно до ст.ст.94, 84-89 КПК України.

Осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Умисна форма вини включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та вирішуючи питання про застосування примусових заходів медичного характеру, вищевказаних положень закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Як вбачається із наявного в матеріалах кримінального провадження висновку судово-психіатричного експерта № 337 від 02.08.2022, ОСОБА_6 на даний час страждає на стійкий хронічний психічний розлад: Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального психіатричного закладу із звичайним наглядом. ОСОБА_6 в період часу ( також і 25.07.2020 року та 29.09.2020 року), до якого відноситься діяння, в скоєнні яких він на даний час обвинувачується, страждав на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді Органічного маячного (шизофреноподібного) розладу. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісна наявність у свідомості чітко сформованих мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, чого судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження та встановлення фактичних обставин справи належним чином враховано не було.

А тому, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про таке психічне ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого суспільно небезпечного діяння як наявність умислу на вчинення кримінального правопорушення, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненій повторно, передбаченого положеннями ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність змінити ухвалу суду першої інстанції, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання на умисел, мотив та мету при вчиненні суспільно небезпечних діянь.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а ухвалу суду - змінити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2022 року, якою застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, щодо ОСОБА_6 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на умисел, мотив та мету при вчиненні суспільно небезпечних діянь.

Дев`ятнадцятий абзац мотивувальної частини ухвали суду викласти в такій редакції: « Таким чином, ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням у сховище».

В решті ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4