Справа № 344/2495/23
Провадження № 1-кс/344/1101/23
У Х В А Л А

21 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0001035 від 05.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.Досудовим розслідуванням встановлено, до Івано-Франківського РУП ГУНП в області надійшов рапорт про те, що працівниками управління боротьби з наркозлочинністю в Івано-Франківській області в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що житель м. Івано-Франківська громадянин ОСОБА_3 займається діяльністю пов`язаною з збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 14.02.2023 року в період часу з 19:59 год по 21:04 год було проведено санкціонований обшук по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphоne 8», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , із сімкартою оператора ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_2 , із паролем «1308» та кофту сірого кольору із надписом «gsus sindustries». Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що воно могло бути одержане внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, крім цього є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення. З метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі.До заяви долучив копію ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про надання дозволу на проведення обшуку.

Про розгляд клопотання про накладення арешту слідчим повідомлено власника майна.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою від 15.02.2023 року мобільний телефон марки «Iphоne 8», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , із сімкартою оператора ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_2 , із паролем «1308» та кофту сірого кольору із надписом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

09.02.2023 року постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі та приналежних до неї підсобних приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 , за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого вилучено мобільний телефон марки «Iphоne 8», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , із сімкартою оператора ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_2 , із паролем «1308».

Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За змістом КПК України не передбачено здійснення наступного чи повторного розгляду клопотання про арешт речей, які вилучені за відповідною ухвалою слідчого судді.

Незважаючи на послідовність обставин щодо надання дозволу на обшук і наступне його проведення за ухвалою чи проведення обшуку без дозволу слідчого судді та наступне надання дозволу на проведений обшук в КПК України не передбачено подання, розгляд та вирішення клопотання про арешт майна, вилученого за ухвалою, в якій безпосередньо вказано на вилучення надання дозволу саме на відшукання такого майна.

За змістом ст. ст. 234-235 КПК України ухвала про обшук передбачає надання дозволу на відшукання визначеного майна, та не передбачає необхідності вирішення питання про його вилучення саме слідчим суддею.

За змістом ст. 236 КПК України виконання ухвали про надання дозволу на обшук здійснюється відповідною посадовою особою, якій надано відповідний дозвіл, в частині прийняття нею рішення про вилучення чи не вилучення майна.

Наступне накладення арешту на майно щодо якого прийнято рішення про його вилучення за дозволом на проведення обшуку за змістом КПК України не передбачено.

За змістом ч.7 ст.236 КПК України обов`язок слідчого чи прокурора, який провів обшук, подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна за результатами обшуку встановлено виключно щодо майна, дозвіл на відшукання якого не розглядався слідчим суддею, яке не віднесено до предметів, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Таким чином слідчим не вірно застосовано положення ст.ст. 234-236 КПК України та подано відповідне клопотання із порушенням встановленого законом порядку звернення до слідчого судді, оскільки процесуальним законом не передбачено необхідності арешту майна, що вилучено за ухвалою слідчого судді про обшук.

Отже, подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на кофту сірого кольору із надписом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку було вилучено 14.02.2023 року під час санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку).

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1