Справа № 592/2406/23
Провадження № 1-кс/592/1069/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001205,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 30.06.2022, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин, почали наносити хаотичні удари руками по тілу та обличчю потерпілого ОСОБА_8 , від яких останній отримав тілесне ушкодження у вигляді «синця неправильно овальної форми, розмірами 7х4 см», яке, згідно висновку судово-медичного експерта № 400 від 09.08.2022, кваліфікується як легке. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, взяв з рук ОСОБА_8 барсетку, з якої, не реагуючи на зауваження, витягнув мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max Serria Blue 256 GB», model A2643, Serial № НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , належний потерпілому. В подальшому ОСОБА_7 передав мобільний телефон ОСОБА_5 , з яким вони вийшли з квартири, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

23.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджуються: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновками товарознавчої і судово-медичної експертизи; протоколами слідчого експерименту з потерпілим; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

Таким чином, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , виконання покладених процесуальних обов`язків та запобігання можливості настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 та прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали із зазначених в ньому підстав та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 разом із захисником ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з умовами ізоляції від суспільства. Зазначили, що ризик переховування від органів досудового розслідування є недоведеним, оскільки ОСОБА_5 протягом слідства, яке триває більше семи місяців, завжди з`являється за першим викликом до слідчого, покладені на нього процесуальні обов`язки не порушує, проживає вдома зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Так само є необґрунтованим і ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень. Слідчим та прокурором не доведено можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання і додані до нього документи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити зазначені вище дії (ч. 2).

Відповідно до п. 57 рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від 27.11.1997 по справі «К.Ф. проти Німеччини», обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст. 5 Конвенції, та передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Перевіряючи доводи клопотання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі поданих доказів, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, слідчий суддя вважає, що доводи про наявність певних ризиків є обґрунтованими.

Так, ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу, суспільно-корисною працею не займається, скоїв кримінально протиправне діяння в період дії воєнного стану на території України, знаючи про перебування на розгляді у Краснопільському районному суді Сумської області відносно нього обвинувального акту за ч. 2 ст. 289 КК України, не ставши на шлях виправлення, що свідчить про існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд приймає до уваги той факт, що підозрюваному відомі свідки та потерпілий в даному кримінальному провадженню, а тому він може незаконно впливати на останніх з метою зміни їх показів, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено максимальне безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, підозрюваний неодружений, дітей та утриманців не має, соціальні факторі стримуючого характеру відсутні, що обґрунтовує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Однак, відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Таким чином, зважаючи на викладене та беручи до уваги надані сторонами кримінального провадження матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не був підтверджений жодними належними доводами, оскільки ОСОБА_5 має молодий вік, постійне місце проживання, протягом досудового розслідування, яке триває більше семи місяців, про наявність спроб ухилення від правосуддя матеріали клопотання відомостей не містять.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини справи, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає максимальне безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, існує ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінально протиправного діяння, проте останній має молодий вік, постійне місце проживання, де мешкає разом із сім`єю, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, протягом досудового розслідування, яке триває більше семи місяців, від слідчих органів не ухилявся, за кожною вимогою з`являвся до слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за місцем мешкання.

Строк дії ухвали до 24 квітня 2023 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання вимог ухвали до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

2. Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0001205.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1