УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/8843/22

Провадження №: 1-кс/755/2513/22

"08" грудня 2022 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_4 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про проведення обшуку, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ч. 1 ст. 234 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшуку

Слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується указане кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України за фактом того, що група осіб, яка є засновниками та посадовими особами ТОВ «ЕксімКаргоТрейд» () здійснює свою господарську діяльність на території міста Києва та інших регіонів України з оптової торгівлі медичним обладнанням (інструменти та інші медичні прилади), водночас маючи діюче представництво на території російської федерації здійснюють там фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та збори, чим вчиняють кримінальне правопорушення, адже має місце факт провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Встановлено, що ТОВ «ЕксімКаргоТрейд» (, юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 136, прим. 34) перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві. Керівником вказаного СГД є ОСОБА_5 , головним бухгалтером - ОСОБА_6 , засновниками - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно відомостей щодо фінансово-господарської діяльності підприємства, в період 2021 та 2022 років ТОВ «ЕксімКаргоТрейд» () мало фінансово-господарські відносини з ООО «ЭКСИМП» (ОГРН 383, російська федерація), а саме здійснювались імпортні та експортні операції на суму більш ніж 100 млн. грн.

Шляхом аналізу інформації з відкрити джерел у мережі Інтернет встановлено що ТОВ «ЕксімКаргоТрейд» () має на території російської федерації представництво, а саме ООО «ЭКСИМП» (ОГРН 383, юридична адреса: РФ, Московська обл., м. Хімки, Нагорне Шосе, буд. 2, корпус 7, приміщення 2).

Котре (ООО «ЭКСИМП», ОГРН 383), в свою чергу на протязі 2021 - 2022, а також після 24 лютого 2022 року приймало участь у тендерних торгах, де замовниками виступали державні підприємства російської федерації та укладено 276 угод на загальну суму 87 533 974 руб. (еквівалент близько 53 млн. грн.), а аналізом тендерної документації встановлено що ООО «ЭКСИМП» (ОГРН 383) здійснює поставки медичного обладнання, в тому числі для підприємств афільованих з нафтодобувними компаніями (ООО «БАШНЕФТЬ-РОЗНИЦА ОГРН , ООО «РН-КОМСОМОЛЬСКИЙ НПЗ ОГРН , ООО «РН ВОСТОКНЕФТЬПРОДУКТ» ОГРН , ПАО «НК «РОСНЕФТЬ»-СМОЛЕНСКНЕФТЕПРОДУКТ ОГРН , ООО «РН-НАХОДКАНЕФТЕПРОДУКТ ОГРН ), міністерством оборони (ФЕДЕРАЛЬНОЕ КАЗЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «УПРАВЛЕНИЕ ЧЕРНОМОРСКОГО ФЛОТА» ) та міністерством внутрішніх справ (ФЕДЕРАЛЬНОЕ КАЗЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «МЕДИКО-САНИТАРНАЯ ЧАСТЬ МВД ФЕДЕРАЦИИ ОСОБА_9 ) російської федерації.

Згідно офіційних реєстраційних відомостей на території російської федерації, а саме «Выписки с Единого государственного реестра юридических лиц» та «Финансовая отчетность организации (по данным ФНС)» за 2018-2021 роки встановлено, що засновниками ООО «ЭКСИМП» (ОГРН 383) є в т.ч. ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Мелітополь Запорізької обл., зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,60 кв.м. - на праві власності належить ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідно за наведеною адресою можуть знаходитись речі і документи, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні, а саме: фінансова-господарська документація діяльності ТОВ «ЕксімКаргоТрейд» (), ООО «ЭКСИМП» (ОГРН 383) та інших суб`єктів господарської діяльності, які використовуються у злочинній схемі, їх печатки, штампи а також кліше, комп`ютерна техніка (ноутбуки, системні блоки, серверне обладнання, моноблоки, планшети, технічні засоби виведення зображення на екрани (монітори, телевізори), жорсткі диски, флеш накопичувачі та інші електронні носії інформації, тощо), мобільні телефони та термінали, sim-карти, засоби зв`язку, системи відео- та аудіоконтролю (відеокамери, мікрофони, тощо), чорнові записи, блокноти та інші нотатки, банківські картки, грошові кошти в національній та іноземній валютах, які отримані злочинним шляхом, а також оригінали та копії документів, що посвідчують осіб, залучених до вказаної злочинної діяльності, інші речі та документи, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вищевказані речі та документи можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, оскільки на них можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні і відомості які в них містяться, у подальшому, можуть бути використані як докази, необхідно отримати дозвіл на обшук, бо здійснення тимчасового доступу до вищезазначених речей та документів або застосування інших заходів забезпечення провадження, приведе до обізнаності осіб, задіяних у протиправній схемі злочинної діяльності, щодо наявності інформації у правоохоронних органів про дану діяльність, та надасть можливість змінити зміст речей та документів, знищити їх, змінити їх фактичне розташування, припинити на деякий час злочину діяльність або іншим чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

У світлі наведеного заявники просять задовольнити дане звернення.

Позиція сторін

Прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідча суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), заслухавши думку заявника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

При цьому, слід відмітити, що підстави проведення обшуку визначені ст. 234 КПК України, яка відноситься до Глави 20. Слідчі (розшукові) дії указаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

З урахуванням того, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню через призму того, що процесуальними джерелами доказів є у тому числі речові докази, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій (ст. 98 КПК України).

В постанові від 27 січня 2022 року в справа № 11-132сап21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням змісту частини п`ятої статті 234 КПК України під час вирішення питання про санкціонування обшуку житла стандарт доказування - «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження), зокрема для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає існування обґрунтованої підозри власника чи іншого володільця житла у вчиненні кримінального правопорушення.

У цьому випадку, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України.

Також наявні достатні підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі/іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Так, як з доданих до клопотання матеріалів випливає, що аналізом тендерної документації встановлено що ООО «ЭКСИМП» (ОГРН 383) здійснює поставки медичного обладнання, в тому числі для підприємств афільованих з нафтодобувними компаніями (ООО «БАШНЕФТЬ-РОЗНИЦА ОГРН , ООО «РН-КОМСОМОЛЬСКИЙ НПЗ ОГРН , ООО «РН ВОСТОКНЕФТЬПРОДУКТ» ОГРН , ПАО «НК «РОСНЕФТЬ»-СМОЛЕНСКНЕФТЕПРОДУКТ ОГРН , ООО «РН-НАХОДКАНЕФТЕПРОДУКТ ОГРН ), міністерством оборони (ФЕДЕРАЛЬНОЕ КАЗЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «УПРАВЛЕНИЕ ЧЕРНОМОРСКОГО ФЛОТА» ) та міністерством внутрішніх справ (ФЕДЕРАЛЬНОЕ КАЗЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «МЕДИКО-САНИТАРНАЯ ЧАСТЬ МВД ФЕДЕРАЦИИ ПО Г. МОСКВЕ ) російської федерації.

Такі відомості є достатніми в цей час для учинення наведеної слідчої дії. Так, судом зауважується, що в справі № 204/6541/16-к ВС відповідаючи на питання чи існували підстави для затримання указав, що Суд не погоджується із стороною захисту в тому, що затримання було здійснено безпідставно. Суди попередніх інстанцій, виходячи з досліджених доказів, у тому числі показань свідків та відеозаписів, встановили, що поліцейські отримали інформацію про злочин, щойно вчинений у районі їхнього патрулювання. Закон не ставить перед «уповноваженими особами» вимоги вже в момент затримання переконався поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку він підозрює у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована. Тому хоча у цьому випадку після затримання і обшуку засудженого з`ясувалась його непричетність до того злочину, у зв`язку з яким його затримали, ця обставина не відміняє той факт, що на момент затримання поліцейські мали підстави підозрювати його у тому злочині.

Суд в цій справі зауважує, що отримання наведених відомостей свідчить на перший погляд, на думку сторонни обвинувачення, про провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, у світлі чого констатує, що цих даних достатньо, за його переконанням, для проведення наведеної слідчої дії. Закон не ставить перед «уповноваженими особами» вимоги вже до моменту обшуку переконався поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку підозрюють у вчиненні певного діяння, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість цих фактів може бути підтверджена або спростована. Тому є дійсними підстави уважати в цій ситуації обставини визначені ст. 234 КПК.

Обставин, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно за таких умов є дійсною і сама доречність обшуку, адже, у цій ситуації, проведення обшуку необхідне з метою встановлення відомостей визначених ст.ст. 91, 234 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст.ст. 2, 223 даного Кодексу.

Порушень вимог ст. 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено, як і не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто, апріорі, таке втручання не може уважатися свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

Враховуючи викладене, слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 даного Кодексу, у тому числі з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо викладу резолютивної частини ухвали, то судом зауважується, що в постанові від 14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду щодо пункту 6 частини другої статті 235 КПК України констатувала неправильність позиції щодо обов`язку слідчого судді вказувати в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку чіткий перелік речей, документів або інших відомостей, які б давали змогу ідентифікувати предмет майбутнього обшуку, та які саме речі, предмети, документи, знаряддя чи інше майно мають намір відшукати слідчі, а тому включі фактичних обставин цього провадження Суд убачає підстави для надання дозволу на обшук саме з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення.

Щодо указівки конкретних ПІБ осіб, котрим надається дозвіл на обшук, то слідчий суддя не уважає це доречним, так як Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19 вказав, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 236, 37, 39 КПК дає підстави до висновку, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість ухвала слідчого судді має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи - прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканість житла чи іншого володіння особи. При цьому, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ще й інші (п. 18 ст. 3 КПК), віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

Системне тлумачення норм, передбачених статтями 36, 40, 235, 236 КПК, не дає підстав для твердження про те, що до компетенції слідчого судді належить визначення як конкретного слідчого або прокурора, що мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, так й інших осіб, що будуть приймати участь у проведенні обшуку (понятих, працівників оперативного підрозділу, спеціалістів та ін.).

Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення понятих, спеціалістів, працівників оперативного підрозділу, підозрюваного, захисника, інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання протоколу обшуку суду як доказу винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежуються в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку.

Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому у встановлений прокурором строк проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом, що є способом процесуальної взаємодії прокурора та слідчого.

У п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК закріплені кореспондуючі повноваження слідчого проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених у цьому Кодексі.

Підставами взаємодії між процесуальним керівником, визначеним у кримінальному провадженні відповідно до ст. 37 КПК, та слідчим, призначеним відповідно до вимог статей 38, 39, 216 цього Кодексу, є належна реалізація ними своїх повноважень щодо розслідування конкретного кримінального правопорушення.

Основною формою процесуальної взаємодії прокурора зі слідчим, яка вживається на всіх етапах досудового розслідування, є надання письмових вказівок та доручень. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій (ч. 1 ст. 40 КПК), а відповідно до ч. 4 цієї статті слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Отже, як правило, доручення та вказівки щодо проведення конкретних слідчих (розшукових) дій мають надаватися у письмовому виді, де їх отримання слідчим у письмовій формі є процесуальною гарантією їх належного виконання, оскільки вони отримують статус офіційного документу.

В той же час якщо закон прямо не вимагає письмової форми, прокурор має право надавати доручення та вказівки слідчому про виконання процесуальних дій усно, якщо це обумовлено, зокрема, невідкладними випадками або виконанням незначного обсягу процесуальних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234-236, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,60 кв.м., з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні, а саме: фінансово-господарська документація щодо діяльності ТОВ «ЕксімКаргоТрейд» (), ООО «ЭКСИМП» (ОГРН 383) та інших суб`єктів господарської діяльності, які використовуються у злочинній схемі, їх печатки, штампи а також кліше, комп`ютерна техніка (ноутбуки, системні блоки, серверне обладнання, моноблоки, планшети, технічні засоби виведення зображення на екрани (монітори, телевізори), жорсткі диски, флеш накопичувачі та інші електронні носії інформації), мобільні телефони та термінали, sim-карти, засоби зв`язку, системи відео- та аудіоконтролю (відеокамери, мікрофони), чорнові записи, блокноти та інші нотатки, банківські картки, грошові кошти в національній та іноземній валютах, які отримані злочинним шляхом, а також оригінали та копії документів, що посвідчують осіб, залучених до вказаної злочинної діяльності, інші речі та документи, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор має вжити належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 КПК України.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли заподіюється найменша шкода звичайним заняттям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може істотно зашкодити меті обшуку.

Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.

Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи. При цьому слідчий, прокурор зобов`язаний забезпечити схоронність майна, що знаходиться у житлі чи іншому володінні особи, та неможливість доступу до нього сторонніх осіб.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Обшук особи здійснюється особами тієї самої статі у присутності адвоката, представника на вимогу такої особи. Неявка адвоката, представника для участі у проведенні обшуку особи протягом трьох годин не перешкоджає проведенню обшуку. Хід і результати особистого обшуку підлягають обов`язковій фіксації у відповідному протоколі.

Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій статті 236 КПК України.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

При проведенні обшуку на підприємстві, в установі або організації другий примірник протоколу вручається керівнику або представникові підприємства, установи або організації.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження. Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09:30 год. 15.12.2022.

Слідча суддя ОСОБА_1