Справа № 761/4619/23
Провадження № 1-кс/761/3316/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001749 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001749 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні СВ ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001749 від 14.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений час, але не пізніше липня 2022 року, за невстановлених обставин у ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу кокаїну. З метою реалізації вказаного спільного злочинного умислу між останніми розподіллено відповідні функції.

ОСОБА_4 , притримуючись заздалегідь обумовленого плану дій, у невстановлені дату, час, місці та спосіб, однак не пізніше 06.09.2022, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб - кокаїн, який в подальшому зберігав у лише їй відомому місці з метою незаконного збуту.

Так, 06.09.2022, приблизно о 09.00 год., особа яка надала згоду на участь у проведенні оперативної закупки наркотичного засобу, обрала собі анкетні дані « ОСОБА_17 » та щодо якої застосовано заходи безпеки, під час телефонної розмови із ОСОБА_4 узгодили умови придбання у нього наркотичного засобу - кокаїну, та обумовили місце зустрічі.

В подальшому, 06.09.2022, в денний час доби, ОСОБА_4 прибув до попередньо обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_18 , де зустрівшись із останнім, діючи умисно, передав ОСОБА_19 , тобто незаконно збув, наркотичний засіб - кокаїн, поміщений до полімерного пакету, отримавши від « ОСОБА_20 » грошові кошти в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

В подальшому, 06.09.2022 в період часу з 11 години 03 хвилин до 11 годину 15 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 30, « ОСОБА_17 » добровільно видав для вилучення працівникам правоохоронного органу речовину білого кольору, що поміщена до поліетиленового пакету та паперового конверту, яка відповідно до висновку експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - кокаїном, який попередньо незаконно збув ОСОБА_4 за вищевказаних обставин.

В ході проведення досудового розслідування за вказаним фактом, було допитано у якості свідка ОСОБА_21 , яка під час проведення допиту пояснила, що ОСОБА_4 використовує квартиру за місцем мешкання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_1 , для зберігання грошових коштів, здобутих протиправним шляхом та зокрема для зберігання наркотичних речовин. Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 займається збутом кокаїну на правому березі м. Києва, та зберігає матеріальні цінності, що здобуті кримінально-протиправним шляхом за місцем мешкання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в період часу з 17 год. 30 хв. по 18 год. 32 хв. 20.01.2023 в ході проведення обшуку за місцем мешкання батьків ОСОБА_4 , за участі ОСОБА_4 адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено: банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ; банківська картка «Приват банку» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ; грошові кошти номіналом: 5000 рублів - 3 (три) купюри, 2000 рублів - 1 (одна) купюра, 1000 рублів - 15 (п`ятнадцять) купюр, 500 рублів 3 (три) купюри, 100 рублів - 1 (одна) купюра, 50 рублів - 1 (одна) купюра, 200 гривень - 1 (одна) купюра, 50 гривень - 1 (одна) купюра, 100 доларів США 68 (шістдесят вісім) купюр, 100 доларів США - 98 (дев`яносто вісім) купюр; 100 Євро - 8 (вісім) купюр, 100 доларів США - 88 (вісімдесят вісім) купюр, 50 Євро - 8 (вісім) купюр, 20 Євро - 13 (тринадцять) купюр; 10 Євро - 8 (вісім) купюр; 5 Євро - 4 (чотири) штуки; сертифікат на золото 2,5 грам; мобільний телефон марки «Apple»; мобільний телефон марки «Nokia».

20.01.2023 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних предметів речовими доказами, вилучених у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.

Представник власника майна ОСОБА_22 адвокат ОСОБА_23 , про дату та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином, однак у судове засідання не з`явився. Подав письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що 20.01.2023 року обшук проводився у квартирі, де ОСОБА_4 не проживає, а проживає його батько, ОСОБА_22 , зазначає, що копія ухвали про надання дозволу на проведення обшуку не вручалась. Під час обшуку, слідчим вилучались грошові кошти, які належать ОСОБА_22 , також вказані грошові кошти не є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, не набуті злочинним шляхом, не є доходом від нього та не можуть бути конфісковані, оскільки є майном третіх осіб. На підтвердження подав відповідні документи.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001749 від 14.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

16 січня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 .

20.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ; банківська картка «Приват банку» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ; грошові кошти номіналом: 5000 рублів - 3 (три) купюри, 2000 рублів - 1 (одна) купюра, 1000 рублів - 15 (п`ятнадцять) купюр, 500 рублів 3 (три) купюри, 100 рублів - 1 (одна) купюра, 50 рублів - 1 (одна) купюра, 200 гривень - 1 (одна) купюра, 50 гривень - 1 (одна) купюра, 100 доларів США 68 (шістдесят вісім) купюр, 100 доларів США - 98 (дев`яносто вісім) купюр; 100 Євро - 8 (вісім) купюр, 100 доларів США - 88 (вісімдесят вісім) купюр, 50 Євро - 8 (вісім) купюр, 20 Євро - 13 (тринадцять) купюр; 10 Євро - 8 (вісім) купюр; 5 Євро - 4 (чотири) штуки; сертифікат на золото 2,5 грам; мобільний телефон марки «Apple»; мобільний телефон марки «Nokia».

20 січня 2023 року постановою слідчого СВ ВП № Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001749 від 14.07.2022 року.

21 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що частина вилученого майна, а саме: банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ; банківська картка «Приват банку» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple»; мобільний телефон марки «Nokia», цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речових доказів, а також з урахуванням того, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане тимчасово вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В той же час, розглядаючи питання щодо накладення арешту на грошові кошти номіналом: 5000 рублів - 3 (три) купюри, 2000 рублів - 1 (одна) купюра, 1000 рублів - 15 (п`ятнадцять) купюр, 500 рублів 3 (три) купюри, 100 рублів - 1 (одна) купюра, 50 рублів - 1 (одна) купюра, 200 гривень - 1 (одна) купюра, 50 гривень - 1 (одна) купюра, 100 доларів США 68 (шістдесят вісім) купюр, 100 доларів США - 98 (дев`яносто вісім) купюр; 100 Євро - 8 (вісім) купюр, 100 доларів США - 88 (вісімдесят вісім) купюр, 50 Євро - 8 (вісім) купюр, 20 Євро - 13 (тринадцять) купюр; 10 Євро - 8 (вісім) купюр; 5 Євро - 4 (чотири) штуки;, слідчий суддя зауважує наступне.

В клопотанні прокурор пов`язує необхідність накладення арешту на зазначені вище речі з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації.

При цьому, слідчим не доведено, що вилучені грошові кошти, є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Окрім цього, прокурором не надано доказів, щодо належності вказаних грошових коштів саме підозрюваному ОСОБА_4 , з урахуванням їх вилучення в квартирі за місцем проживанням ОСОБА_22 . Представником власника майна було надано підтверджуючі документи щодо належності вказаних грошових доказів ОСОБА_22 , а саме договір купівлі-продажу транспортного засобу від 28.07.2022 року №8045/2022/3298388, згідно якого ОСОБА_22 є продавцем транспортного засобу, за який отримав оплати в сумі 400 000грн. При цьому, ОСОБА_22 не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором не доведено, що грошові кошти номіналом: 5000 рублів - 3 (три) купюри, 2000 рублів - 1 (одна) купюра, 1000 рублів - 15 (п`ятнадцять) купюр, 500 рублів 3 (три) купюри, 100 рублів - 1 (одна) купюра, 50 рублів - 1 (одна) купюра, 200 гривень - 1 (одна) купюра, 50 гривень - 1 (одна) купюра, 100 доларів США 68 (шістдесят вісім) купюр, 100 доларів США - 98 (дев`яносто вісім) купюр; 100 Євро - 8 (вісім) купюр, 100 доларів США - 88 (вісімдесят вісім) купюр, 50 Євро - 8 (вісім) купюр, 20 Євро - 13 (тринадцять) купюр; 10 Євро - 8 (вісім) купюр; 5 Євро - 4 (чотири) штуки, відповідають критеріям ст.98 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001749 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та, як наслідок, може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, а також, що вказано майно в подальшому може бути предметом конфіскації, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню в цій частині.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001749 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 20.01.2023 року в в квартирі АДРЕСА_2 , а саме на:

1) банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ;

2) банківську картку «Приват банку» № НОМЕР_2 ;

3) банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ;

4) сертифікат на золото 2,5 грам;

5) мобільний телефон марки «Apple»;

6) мобільний телефон марки «Nokia».

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя