ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1384/22

Провадження № 11-кп/4820/627/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянула в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2022 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про скасування вироку і негайне звільнення,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2022 року в задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , вид. 04 липня 2012 року), уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого,
про скасування вироку і негайне звільнення відмовлено.
Як вбачається з ухвали, 3 червня 2022 року засуджений ОСОБА_5 звертався до суду з заявою про скасування вироку і звільнення. Просив, після належного вивчення доказів, надати правову оцінку ситуації, викладеній у його заяві, і негайно звільнити його у відповідності до вимог чинного законодавства і Конституції України. У заяві зазначав, що 12 лютого 2004 року Апеляційним судом Києва винесено вирок стосовно ОСОБА_5 . 17 червня 2004 року він звернувся до Апеляційного суду з заявою про виправлення його особистих даних, суд виніс ухвалу і виправив лише місяць його народження, тобто з «червня» на «липень», все інше залишилось без змін. У його паспорті, що зберігається в особовій справі, зазначено, що він ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 травня 2004 року Верховним Судом України винесено ухвалу стосовно ОСОБА_5 , 1980 року народження. 07 червня 2017 року під час його одруження працівник РАГСу, ознайомившись із паспортом, відмовилась його одружувати, оскільки у його особистих документах був відсутній апостроф у написанні імені. І лише після видалення апострофу з імені, зазначеного у свідоцтві про шлюб, провела реєстрацію його шлюбу. Викладене, на його думку, свідчить про те, що засудили одну особу, а відбуває покарання інша особа. Вказуючи на те, що вирок суду є процесуальним документом, у якому зазначаються особисті дані засудженої особи, яка в подальшому відбуває покарання на підставі вироку, він не може відбувати покарання за даним вироком, оскільки відомості, зазначені у його особистому паспорті не відповідають відомостям, зазначеним у вироку, тому він підлягає негайному звільненню.
Суд першої інстанції своє рішення обґрунтовував тим, що дана описка, в залежності від того, яким органом вона допущена, може бути виправлена судом, який її допустив, в порядку, визначеному ст.379 КПК України, чи відповідним органом ДМС України за зверненням заінтересованої особи. Різне написання імені засудженого ОСОБА_5 «Вячеслав» та « ОСОБА_6 » у офіційних документах: обвинувальних вироках від 12 лютого 2004 року (набрав законної сили 06 травня 2004 року) та 10 жовтня 2005 року (набрав законної сили 14 березня 2006 року) та у паспорті громадянина України, виданому 04 липня 2012 року на ім`я засудженого, є ніщо інше, як описка, та не свідчить про постановлення вироку щодо іншої особи, ніж та, яка відбуває покарання, а тому не може бути підставою для негайного звільнення засудженого від відбування покарання. До компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання на даний час, не належить вирішення питання про виправлення описки в порядку, визначеному ст.379 КПК України, оскільки це є компетенцією того суду, який допустив відповідну описку. Суд також зазначав, що до повноважень Шепетівського міськрайонного суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання на даний час, не належить вирішення питань про скасування вироку, за яким він відбуває покарання, незалежно від підстав для такого скасування, оскільки під час виконання вироків, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати лише питання, визначені ч.1 ст.537 КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 як вбачається з її змісту, просить ухвалу суду скасувати та направити на новий розгляд в суд першої інстанції.
Вказує, що у всіх процесуальних документах відомості не відповідають тій інформації яка зазначена в його особистих документах, а саме - в паспорті.
Тому вважає, що судом не доведено що така особа про яку зазначено в судових рішеннях є одна і та сама особа.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання доводів поданої ним апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегією суддів встановлено, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2004 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.115, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125, ст.70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду України від 06 травня 2004 року цей вирок залишено без змін. Вирок Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2004 року набрав законної сили 06 травня 2004 року, та згідно розпорядження про виконання вироку від 14 травня 2004 року звернутий до виконання.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2005 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.349, ч.2 ст.27 ст.392, ч.2 ст.15 ч.2 ст.393 КК України та призначено покарання на підставі ст.ст.70,71 КК України у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 березня 2006 року вирок Шевченківського районного суду м. Києва залишено без змін. Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2005 року набрав законної сили, та згідно розпорядження про виконання вироку від 14 березня 2006 року звернутий до виконання.
При постановленні вказаних судових рішень, ім`я засудженої особи зазначено через апостроф «В`ячеслав».
Відповідно до правил української мови ім`я « ОСОБА_6 » пишеться через апостроф.
Так, роздільність вимови «я, ю, є, ї» та попереднього твердого приголосного позначається апострофом.
Отже, після губних приголосних «б, п, в, м, ф» перед «я, ю, є, ї» пишеться апостроф. Така форма імені закріплена у всіх словниках.
Однак, якийсь час, написання імені «Вячеслав» було нормативним. А тому при написанні імені в офіційних документах слід використовувати той варіант, який вказаний у паспорті особи.
Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у якому його ім`я зазначено « ОСОБА_6 » слідує, що вказаний документ виданий 04 липня 2012 року, тобто після постановлення щодо нього обвинувального вироку Апеляційним Судом м. Києва від 12 лютого 2004 року, ухвали Верховного Суду України від 06 травня 2004 року, обвинувального вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2005 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2006 року.
За відсутності відповідних даних, а саме: копії паспорта ОСОБА_5 , дійсного станом на час постановлення обвинувальних вироків 12 лютого 2004 року та 10 жовтня 2005 року, за яким встановлювалася особа ОСОБА_5 під час розгляду справ про його обвинувачення по суті, Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області позбавлений можливості встановити який орган (суд чи відповідний відділ Державної Міграційної Служби України (паспортний стіл) допустив описку при написанні імені засудженого ОСОБА_5 у офіційних документах.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що дана описка, в залежності від того, яким органом вона допущена, може бути виправлена судом, який її допустив, в порядку, визначеному ст.379 КПК України, чи відповідним органом ДМС України за зверненням заінтересованої особи.
Різне написання імені засудженого ОСОБА_5 «Вячеслав» та « ОСОБА_6 » у офіційних документах: обвинувальних вироках від 12 лютого 2004 року (набрав законної сили 06 травня 2004 року) та 10 жовтня 2005 року (набрав законної сили 14 березня 2006 року) та у паспорті громадянина України, виданому 04 липня 2012 року на ім`я засудженого, є ніщо інше, як описка, та не свідчить про постановлення вироку щодо іншої особи, ніж та, яка відбуває покарання, а тому не може бути підставою для негайного звільнення засудженого від відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2022 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про скасування вироку і негайне звільнення залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді