Справа № 489/391/23
Провадження № 1-кс/489/195/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

07 лютого 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0000146 від 05.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.07.2022 Ленінським районним судом міста Миколаєва, за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим терміном 1 рік,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_3 05.02.2023 близько о 17:00 год. з приміщення магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: пр-т Миру, 21/4, м. Миколаїв Миколаївської області замаху на таємне викрадення майна в умовах воєнного стану.

06.02.2023 до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий та, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину в період іспитового строку. Крім того, не працює та не має стабільного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши про недоведеність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, та підтвердивши існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, однак вважав можливим запобігти вказаному ризику шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його постійного проживання, вказаним у клопотанні прокурора, про що заявив відповідне клопотання.

Підозрюваний заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що викладені у ньому ризики є недоведеними, оскільки він не має наміру переховуватися від слідства та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому підтвердив обставини вчиненого діяння, зазначивши про те, що причиною скоєного ним стало скрутне матеріальне становище та відсутність коштів. Крім того, погодився з клопотанням захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 05.02.2023 близько 17:00 год. в період воєнного стану, вчинив замах на таємне викрадення товару з магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» по пр-ту Миру, 21/4, м. Миколаєва Миколаївської області на загальну суму 548 гривень, про що внесені відомості до ЄРДР за №0000146 від 05.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу затримання, 05.02.2023 о 17:30 год. ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні вказаного правопорушення та 06.02.2023 вручено підозру у його вчиненні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, огляду місця події, допиту свідка, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, та особистими показаннями ОСОБА_3 , наданими при розгляді клопотання. При цьому обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , віднесене до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У п. 48 рішення ЄСПЛ у справі «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. Європейський Суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину в період іспитового строку, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням за вчинення умисного тяжкого злочину; має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, не працює та не має стабільного джерела доходу, що стало однією з причин вчинення ним нового умисного тяжкого злочину.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя оцінює в сукупності визначені ст. 178 цього Кодексу обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців; відсутність постійного офіційного місця роботи та стабільного джерела доходу; майновий стан; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи той факт, що на даному етапі досудового розслідування застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

При цьому суддя критично оцінює твердження сторони захисту про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи той факт, що останній офіційно не працює та не має стабільного джерела доходу, підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину в період іспитового строку, що, у свою чергу, свідчить про те, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам переховування підозрюваного від слідства та суду, враховуючи тяжкість інкримінованого особі правопорушення та покарання за його вчинення в період іспитового строку, особу підозрюваного, який після засудження за вчинення умисного тяжкого злочину та будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин. Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке є незакінченим.

Крім того, у разі внесення застави слідчий суддя вважає необхідним відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника відмовити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000146 від 05.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту його фактичного затримання строком на шістдесят днів - з 05.02.2023 до 05.04.2023 включно.

Визначити заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_3 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі міста Миколаєва Миколаївської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуального обов`язку з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 05.04.2023 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1