Справа № 331/3473/22
Провадження № 1-кп/331/231/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000741 від 08.08.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, який на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

-29.05.2008 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03.09.2008 вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2008 в частині призначеного покарання скасовано. Призначено покарання за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 304 КК України із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі. У решті вирок залишено без змін;

-28.09.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

І. Рух справи.

30.09.2022 року в провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000741 від 08.08.2022 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

20.02.2023 року в судовому засіданні прокурор Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 надав суду та іншим учасникам справи змінений обвинувальний акт, затверджений заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000741 від 08.08.2022 року, затверджений 15.02.2023 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до постанови від 08.08.2022 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, старшим групи прокурорів в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 (№0000741 від 08.08.2022) призначено ОСОБА_3 , таким чином останній є повноважним прокурором на подання зміненого обвинувачення в даному кримінальному провадженні. Змінений обвинувальний акт затверджений заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя.

Потерпілий ОСОБА_7 письмово підтвердив, що йому роз`яснені положенням ч. 3 ст. 338 КПК України щодо права підтримання обвинувачення у раніше заявленому обсязі. Підтримувати обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України не бажає. З обставинами викладеними у зміненому обвинувальному акті від 15 лютого 2023 року погоджується. Просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

ІI. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 ,будучи раніше судимою особою за скоєння кримінального правопорушення проти власності, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв корисливий злочин на території Олександрівського району м. Запоріжжя за наступних обставин.

08 серпня 2022 приблизно о 10 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у потерпілого ОСОБА_7 , з яким раніше був знайомий, належний йому мобільний телефон, після чого, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 не слідкує за його діями шляхом зловживання довірою заволодів майном останнього, а саме

- мобільним телефоном марки «Nomi» «і184», з IMEI - НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 17.08.2022 становить 283 гривень 34 копійки, чим спричинив матеріальну шкоду останньому на вказану суму. Після чого розпорядився їм на власний розсуд.

ІІI. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, дійсно 08 серпня 2022 року попросив у потерпілого телефон, та відніс його до свого місця проживання. Через деякий час він був зупинений співробітниками поліції із телефоном потерпілого. Телефоном він скористатися не зміг. У скоєному розкаюється.

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, той факт, що вину він визнав і щиро розкаявся, відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

ІV. Позиція потерпілого.

У судове засідання потерпілий не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що змінений обвинувальний акт отримав, з викладеними у ньому обставинами погоджується. Зазначив про те, що підтримувати обвинувачення у попередньому обсязі бажання не має, шкода кримінальним правопорушення не завдана. Просив призначити покарання на розсуд суду.

З огляду на те, що потерпілий належним чином повідомлявся судом про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілого.

V. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів на підтвердження зміненого обвинувачення, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

VІ. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням.

VIІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, з 2006року неодноразово оглядався лікарем-наркологом, востаннє 03.09.2020 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та інших ПАР, вживання зі шкідливими наслідками, має місце реєстрації та проживання, неодружений, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, проживає із бабусею пенсійного віку, про яку піклується, раніше неодноразово засуджений, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до нетяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Прокурор у судовому засіданні просив призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі. Сторона захисту у судовому засіданні погодилася із запропонованою прокурором видом та мірою покарання.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Санкцією частини другої ст. 190 КК України передбачені чотири види покарання, а саме, штраф, виправні роботи, обмеження та позбавлення волі. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі.

Відповідно до положень ч. 1ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено 28.09.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, остаточна міра покарання підлягає призначенню із застосуванням положень ст. 71 та 72 КК України шляхом часткового приєднання покарання призначеного вироком Вільнянським районним судом Запорізької області до покарання, призначеного за цим вироком.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати із дати затримання, а саме з 08 серпня 2022 року.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2022 року (провадження №1-кс/331/735/2022) накладений арешт на речі, вилучені у обвинуваченого під час затримання: мобільний телефон «NOMI» в корпусі білого кольорі, ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон «NOKIA» в корпусі блакитного кольору, без задньої кришки, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_4 ; банківська картка А-БАНК з № НОМЕР_5 . У зв`язку із тим, що ці речі не є обмеженими або вилученими з обігу, санкція статті не передбачає застосування покарання у вигляді конфіскації майна, арешт підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд враховує що на підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті була проведена товарознавча експертиза № 537-22 від 17.08.2022, вартість якої складає 755,80 грн., процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 755 грн. 80 коп. на залучення експертів, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Прокурором у судовому засіданні заявлене клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили на цілодобовий домашній арешт. Захисник та обвинувачений просили обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту для того, щоб обвинувачений мав змогу піклуватися про себе та працювати.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити інтереси правосуддя, та є співмірним із забезпеченням права на особисту свободу та недоторканість.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України від 28.09.2021 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 20 (двадцять) днів.

Відповідно до правил, передбачених ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання термін тримання під вартою з 08 серпня 2022 року до 20 лютого 2023 року включно із розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти у залі суду зв`язку з відбуттям призначеного покарання.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-повідомити письмово суд протягом доби після звільнення про засоби зв`язку (номер телефону) та адресу місця проживання;

-з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку протягом 24 год.;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні

Речові докази:

-змив на марлевий тампон дистильованою водою з внутрішньої ручки вхідної двері до квартири, змив на марлевий тампон дистильованою водою з зовнішньої ручки вхідної двері до квартири, - передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити;

-мобільний телефон «NOKIA» в корпусі блакитного кольору, без задньої кришки, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_4 , банківська картка А-БАНК з № НОМЕР_5 передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_4

-мобільний телефон «NOMI» «і184», з IMEI - НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 в корпусі білого кольорі передані на відповідальне зберігання потерпілому - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2022 року (провадження №1-кс/331/735/2022) на мобільний телефон «NOMI» в корпусі білого кольорі, ІМЕІ НОМЕР_1 , , мобільний телефон «NOKIA» в корпусі блакитного кольору, без задньої кришки, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_4 ; банківська картка А-БАНК з № НОМЕР_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривні 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1