Справа № 643/651/23
Провадження № 1-і/643/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023

27 січня 2023 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002111, внесеному до ЄРДР від 04.07.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Верховного Суду від 05.01.2023 кримінальне провадження №0002111 від 04.07.2022 стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, направлено з Октябрьского районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова.

27.01.2023 до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги заявленого клопотання та просив його задовольнити.

Адвокат обвинуваченого заперечувала щодо заявленого прокурором клопотання посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, місце проживання, не приховуватися від суду через наявність введеного військового стану у країні тощо, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, а саме, домашній арешт. Крім того, захисник вважав за необхідне та просив суд, у випадку продовження судом дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, застосувати такий запобіжний захід як застава.

Обвинувачений підтримав позицію сторони захисту.

Вивчивши доводи заявленого прокурором клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Так, встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає.

Відповідно до правил ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Положеннями ст. 178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність утриманців, майновий стан тощо.

Відповідно до п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

По справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обвинувачується у вчинені злочину, постала перед компетентними органами.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням обставин справи, з метою об`єктивного встановлення істини по справі, забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати виконанню судового рішення, вчинити інше правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини і у відповідності до вимог ч.1 ст. 178 КПК України, такі, як, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що у суду відсутні будь-які відомості щодо постійного заробітку, стану здоров`я, сімейного стану, як відсутність малолітніх, неповнолітніх дітей або осіб на утриманні тощо, суд на даній стадії судового провадження вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 на 60 діб.

Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано, а наявність ризиків, що стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати.

Далі, можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч.1 ст. 182 КПК України).

Так, із приписів п1) ч.4 ст. 183 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному проваджені щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, аналізуючи вищевикладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, суд на даної стадії судового процесу не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331,369-372, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком не більше двох місяців, тобто до 27.03.2023.

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів через Московський районний суд м. Харкова з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1