Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/60/23
Провадження № 1-кс/723/677/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

дізнавача ОСОБА_3

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури про арешт майна.

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернулася в суд з клопотанням погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, посилаючись на те, що 08.01.2023 року о 10 год. 40 хв. під час патрулювання в м. Сторожинець по вул.. Б. Хмельницького за порушення правил дорожнього руху, зупинено транспортний засіб ВАЗ 2101 н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . Під час складання протоколу виявилось, що водій використовував посвідчення водія, яке містить ознаки підробки.

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000010 від 09.01.2023 року з правовою кваліфікацією ст. 358 ч.4 КК України.

08.01.2023 року під час огляду місця події вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на імя ОСОБА_5 .

09.01.2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 постановою дізнавача визнано речовим доказом.

Дізнавач просив накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на імя ОСОБА_5 , яке визнано речовим доказом, який необхідно зберегти, оскільки не позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування, воно може бути відчужене, сховане чи передане іншій особі.

Внаслідок встановлення того, що речові докази не є майном тимчасово вилученим та з метою забезпечення арешту майна, суд не здійснював виклик до суду власника посвідчення водія і розгляд клопотання провів без його участі, що дозволено положеннями ч.2 ст.172 КПК України.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, а також заслухавши думку дізнавача, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване і підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України визначає завдання арешту, які є також і певними ризиками, наявність яких свідчить про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та для відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Виходячи із змісту ст.171 ч.2 КПК України, доказуванню в суді, при розгляді клопотання про арешт майна, підлягають наявність підстав, мети і необхідність арешту майна.

Із доданого до клопотання, витягу із ЄРДР №0000010 від 09.01.2023 року встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним номером було внесено записи про вчинення злочину передбаченого ст.358 ч. 4 КК України з приводу того, що 08.01.2023 року о 10 год. 40 хв. під час патрулювання в м. Сторожинець по вул.. Б. Хмельницького за порушення правил дорожнього руху, зупинено транспортний засіб ВАЗ 2101 н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . Під час складання протоколу виявилось, що водій використовував посвідчення водія, яке містить ознаки підробки.

08.01.2023 року під час огляду місця події вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на імя ОСОБА_5 .

09.01.2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 постановою дізнавача визнано речовим доказом.

Підробку та сумнівність документа на автомобіль, слідчий суддя не оцінює за правилами оцінювання доказів, оскільки саме вказане має бути предметом досудового розслідування зареєстрованого кримінального провадження, а тому слідчий суддя знаходить, що дізнавач в своєму клопотанні та безпосередньо в суді довів необхідність арешту майна, згідно вимог ст. 170 ч.2 КПК України.

При цьому суд враховує, що власник або фактичний володілець арештованого майна, не позбавлений права, передбаченого статтею 174 КПК України на скасування арешту майна при доведенні обставин передбачених частиною другою вказаної статті, як під час досудового розслідування так і судового провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на імя ОСОБА_5 , яке вилучений 08.01.2023 року у м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області.

Копію ухвали направити дізнавачу ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , поклавши на неї виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_6