Справа № 629/2762/22
Номер провадження 1-кп/629/30/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судовий розгляд по кримінальному провадженню №0001368 від 12 листопада 2022 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, що в свою чергу може свідчити про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, у тому числі, корисливих; обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, не одружений, дітей на утриманні не має, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків, злочинів, у вчиненні яких обвинувачується, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, наявний ризик впливу на них, з метою зміни їх показань на свою користь.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, просила обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що потерпіла вже допитана, письмові докази долучені до матеріалів кримінального провадження, а тому у обвинуваченого відсутня можливість пошкодити письмові докази чи впливати на потерпілу, обвинувачений є інвалідом 3 групи, отримує пенсію, має засоби для існування, мешкав в квартирі, яка належить його матері, обвинувачений не скривався, співпрацював зі слідством.

Обвинувачений підтримав захисника, зазначив, що наміру скриватися від суду не має.

Потерпіла підтримала обвинуваченого та його захисника, посилаючись на те, що у обвинуваченого проблеми зі здоров`ям.

Заслухавши учасників кримінального провадження, судом встановлене наступне.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, усталених суспільних відносин через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів для унеможливлення або ж мінімізації вчинення протиправних діянь.

Посилання обвинуваченого на стан свого здоров`я, на думку суду недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на обвинуваченого, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду, оскільки інвалідність 3 групи, існувала на час вчинення злочину, який йому інкримінується, та не стала для нього стримуючим фактором, а тому вказана обставина не може бути достатнім для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, не працює, не має сталих соціальних зв`язків, враховуючи встановлені існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконно впливати на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 , у зв`язку з чим для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому задовольняє клопотання прокурора, продовжує ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зазначає, що тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_4 , як виключну міру запобіжного заходу. Тому суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволені клопотання захисника.

Керуючись ст.ст.331,334,371,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Виноградний Клин, Генічеського району, Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 60 днів, а саме до 20 квітня 2023 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Суддя ОСОБА_1