Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2814/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду
в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 12.08.2022 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:
В поданій апеляційній скарзі прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.187 КК України - 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна; за п.6 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуаченому до відбуття остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. Зазначає, що вирок суду підлягає до скасування у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що суд призначаючи ОСОБА_7 покарання не в повній мірі врахував думку потерпілої щодо суворості покарання, похилий вік вбитої, невідшкодування завданої шкоди та обставини вбивства, яке було завчасно сплановано ОСОБА_7 , який за день до вбивства відвідував в нічний час територію домоволодіння. Посилається на те, що суд не надав достатньої правової оцінки тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, його суспільної небезпечності, та тій обставині що останній більшість свого свідомого життя перебуває в полі зору правоохоронних органів.
Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 12.08.2022 року ОСОБА_7 засуджено :
- за ст.187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить на праві власності;
-за ст.115 ч.2 п.6 КК України на 11 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке належить на праві власності;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до відбуття ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.
До набрання вироком законної сили продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 днів до 10.10.2022 року.
Початок строку покарання постановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.04.2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.
Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз, в сумі 33 240 грн. 58 коп.
Скасовано арешт на майно, накладено ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду м.Житомира від 15.11.2021 року та Корольовського районного суду м.Житомира від 25.04.2022 року та 26.04.2022 року.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення майнових та насильницьких злочинів, в тому числі і за розбій, 13.11.2021 близько 22 год. перебував поблизу одноповерхового, цегляного будинку АДРЕСА_2 з метою підшукання місця вчинення нового корисливого злочину.
В подальшому у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням до житла, а саме викрадення телевізору, який останній помітив через металопластикове вікно кімнати залу вказаного вище будинку, що складається з двох житлових кімнат (кімнати спальні та кімнати залу, кухонної кімнати, веранди та підсобної кімнати.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужого майна, поєднаним з проникненням до житла ОСОБА_7 , 14.11.2021 близько 00 год. 40 хв. приїхав на власному велосипеді до будинку АДРЕСА_2 . Оскільки вся територія вказаного домоволодіння огороджена парканом з металопрофілю, безпосередній вхід до території домоволодіння здійснюється через хвіртку, що виготовлена з металопрофілю та мала запираючий пристрій у вигляді внутрішнього замка, то ОСОБА_7 , залишивши свій велосипед поблизу будинку, переліз через нього та підійшов до крайнього правого металопластикового вікна, описаного вище будинку.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням до житла, ОСОБА_7 шляхом відтискання металопластикового вікна, а саме поштовху обома руками від себе, проник до кімнати залу вказаного будинку, де на правій стіні був закріплений раніше помічений останнім телевізор, який він мав намір викрасти.
Перебуваючи у будинку, ОСОБА_7 помітив також під`єднаний до телевізоа тюнер та мобільний телефон, стосовно яких у останнього теж виник злочинний умисел на їх викрадення.
Проте, в цей момент, потерпіла ОСОБА_10 прокинулась від шуму та звернулася до ОСОБА_7 і у нього виник злочинний умисел, направлений на розбій, спрямований на володіння чужим майном, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, що знала нападу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим айном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_10 за шию обома руками та почав її душити, проте остання чиняла супротив, намагаючись захиститись, та зважаючи на це у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 продовжив застосовувати до ОСОБА_10 насильство, небезпечне для життя та усвідомлюючи, що вона перестала чинити пір і не подає ознаки життя, припинив насильницькі дії та заволодів чужим майном, а саме: мобільним терміналом марки «Samsung Guru Music 2 SM-B 310», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, вартістю 376,89 грн., що знаходився на тумбі у спальній кімнаті; телевізором «BRAVIS» ELED-55Q5000, Smart + Т2, C/N: НОМЕР_3 , вартістю 10125 грн., оптичним терміналом (тюнером) BDCOMONU PI501 DT, серійний номер Ю257281862, вартістю 405,56 грн., що знаходився у кімнаті залу під телевізором, а всього заволодів майном, що належить ОСОБА_10 на загальну суму 10907, 45 грн.
У свою чергу, смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї тупим предметом при здушенні.
В подальшому, ОСОБА_7 залишив будинок через вхідні двері, поклавши мобільний телефон ОСОБА_10 до кишені, а телевізор та тюнер, закріпивши до рами свого велосипеду і пішов у напрямку свого місця проживання, таким чином розпорядившись чужим майном на власний розсуд.
Заслухавши доповідача, прокурора і потерпілу які просили задовольнити подану прокурором апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених злочинів стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і є обґрунтованим, а його дії за ст. 187 ч.4, ст.115 ч.2 п.6 КК України, кваліфіковано правильно.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у розмірі 11 років є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував, що він визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочини щодо особи похилого віку, раніше судимий, рецедив злочину, позитивно характеризується, критично ставиться до вчиненого, вчинив кримінальні правопорушення в стані обмеженої судимості, та призначив йому покарання в межах санкцій ст. 187 ч.4, ст. 115 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання не достатньо врахував, що він в минулому неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив особливо тяжкі злочини, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, похилий вік вбитої, не відшкодував завдану злочинами шкоду, обставини вчинення вбивства, яке було завчасно сплановано ОСОБА_7 , який вчинив вбивство жінки похилого віку, яка не мала можливості захищатися і призначив йому практично мінімальне покарання, передбачене санкціями ст. 187 ч.4, ст. 115 ч.2 КК України у виді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в розмірі 11 років, є надмірно м`яким і таким, що не відповідає даним про його особу та обставинам, що обтяжують покарання.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що виправлення, перевиховання та попередження вчинення ОСОБА_7 , нових злочинів можливо в умовах його ізоляції від суспільства, тому вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання необхідно скасувати та постановити новий вирок, при цьому враховуючи, що ОСОБА_7 , в минулому неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став знову вчинив особливо тяжкі злочини, щодо особи похилого віку, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, невідшкодував завдану злочинами шкоду, обставини вчинення вбивства, яке було завчасно сплановано ОСОБА_7 , а також те, що він визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, рецедив злочину, позитивно характеризується за місцем роботи та посередньо за місцем проживання, критично ставиться до вчиненого, вчинив кримінальні правопорушення в стані обмеженої судимості, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, ближче до максимального розміру санкції ч. 2 ст. 115 КК України та в межах санкції ч.4 ст. 187 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 12.08.2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч.4 ст.187 КК України - 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна;
-за п.6 ч.2 ст.115 КК України 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому до відбуття остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 25.04.2022 року.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою протягом такого ж строку з дня отримання копії вироку суду.

Судді: