Справа № 755/1885/20
№ 1-кп/755/132/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 15.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою,офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні дитину 2009 р.н.,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 15 грудня 2020 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 11.01.2020 року, приблизно о 17 годині 11 хвилин, перебував у приміщенні магазину «Велика Кишеня», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 19, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «Фудком», з подальшим оберненням його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 підійшов до холодильника, в якому знаходилося солодковершкове масло, та своєю рукою відчинив дверцята вищевказаного холодильнику і, будучи впевненими, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав 15 пачок масла «Вологодське Солодковершкове 82,5% 200 грам», арт. 1196773, закупівельною вартістю 595 гривень 50 копійок та склав його до кишень своєї куртки. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , зберігаючи у кишенях власної куртки вищевказане масло та не маючи на меті його оплачувати, виконав усі дії, які вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Фудком» матеріального збитку на загальну суму 595 гривень 50 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, 11 січня 2020 року, за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 19, у магазині, близько 17 години, вчинив крадіжку 15 пачок масла за обставин, викладених в обвинувальному акті. Зокрема, зазначив, що розуміє, що його дії були умисними, обставини, зазначені в обвинувальному акті, а саме: місце, час, спосіб вчиненого правопорушення, відповідають дійсності, шкодує про вчинене та щиро кається.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального проступку, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.01.2020 року; постанов про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15.01.2020 року та 31.01.2020 року; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 31.01.2020 року; протоколу перегляду цифрового відеозапису від 27.01.2020 року; протоколу проведення слідчого експерименту від 30.01.2020 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення,яке, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав у повному обсязі), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває,судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, судимий та на даний час засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.12.2020 року до 4 років позбавлення волі, за яким відбуває покарання, суд не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно ч. ч. 1, 4 ст. 70, ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, за який він засуджується цим вироком та, за який його засуджено вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року, остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 28.03.2023 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 17 лютого 2020 року до 19 лютого 2020 року та з 26 березня 2020 року до 27.03.2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вироку Дарницького районного суду м. Києва від 15.12.2020 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: два відеоносії DVD-R, 4,7GB, марки «ARITA», срібного кольору, що приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя