ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянув у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652 від 14.12.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

13.12.2022 приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 . Під час спілкування з ОСОБА_3 , у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Так, ОСОБА_2 в цей же день та час, тобто 13.12.2022, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи у вищевказаному місці, реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, під надуманим приводом необхідності зателефонувати, попрохав у ОСОБА_3 належний йому на праві власності мобільний телефон марки «Samsung A03s» Black 64 GB, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 заздалегідь не маючи наміру повертати його власнику. У свою чергу, ОСОБА_3 , нічого не підозрюючи про наміри ОСОБА_2 , добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung A03s» Black 64 GB, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 .

В подальшому ОСОБА_2 , отримавши від ОСОБА_3 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру повертати його власнику, дочекавшись коли останній відволіче свою увагу та не буде спостерігати за ним, тримаючи мобільний телефон марки «Samsung A03s» Black 64 GB, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 у руках, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, № 3709/22 від 14.12.2022, заподіяв ОСОБА_3 майнову шкоду без урахування ПДВ 3859,85 грн. (три тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. 85 коп.).

Ухвалою суду від 23.12.2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності. Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, ч.1 ст.190 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 14.12.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 14.12.2022 року , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2022 року, DVD-R компакт диском з записом з камер відео спостереження з приміщення «Ломбард «ОНІКС» Анохіна,Яценко» та протоколом перегляду диску з приміщення від 13.12.2022 року, поясненнями ОСОБА_2 , протоколом огляду від 20.12.2022 року та фотознімками до нього, висновком експертизи від 14.12.2022 року №33709/22.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Умисні дії ОСОБА_2 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває , раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшують покарання ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на думку суду, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинений кримінальний проступок, але й буде запобігати вчиненню обвинуваченим нових злочинів, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові доказів суду не надавалися.

Керуючись ст. ст. 302,369,370,373, 374, 381, 382 КПК України, ст. ст. 12,50,65, 66, 67 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 годин.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_6