Справа № 758/1631/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бінфілд Агро Технолоджиз» - ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджиз» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.11.2022 на вилучений в ході обшуку сульфат амонію гранульований у кількості 29,436 т., яке на праві власності належить ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджиз».

В обґрунтування клопотання зазначає, що Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000131 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що арешт накладено необґрунтовано, тобто, без урахування дійсних фактичних обставин справи та належних і допустимих доказів на їх підтвердження. Вказує на те, що вилучене майно придбано ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз» у ТОВ «БФ ТРЕЙД» на підставі договору поставки та поставлено ТОВ «БФ Трейд» 04.01.2021 у кількості 70,436 т. В подальшому, вказане майно передано на відповідальне зберігання ТОВ «БІНФІЛД ЛОГІСТИК» у зазначеній вище кількості, та надалі, у зв`язку із зміною власника складських приміщень з ТОВ «Агроміксактив» на ТОВ «Бінфілд Логістик», вилучене майно із залишками, знято з відповідального зберігання ТОВ «Агроміксактив» та передано на відповідальне зберігання ТОВ «БІНФІЛД ЛОГІСТИК», де і було вилучене в ході обшуку від 25.10.2022 та арештоване 24.11.2022. Наголошує на тому, що в ухвалі слідчого судді, якою надано дозвіл на обшук не зазначено жодних відомостей стосовно легалізації відшукання та вилучення майна, що належить ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз». Крім того, зауважив, що вилучене майно хоч і визнано речовим доказом, однак жодних родових ознак, передбачених ст. 98 КПК України не має, та таких відомостей із постанови прокурора не вбачається.

Вказує на те, що арешт накладено безпідставно, оскільки підприємство є офіційно зареєстрованою юридичною особою, у своїй господарській діяльності керується виключно чинними нормами законодавства України, сплачувало та сплачує всі обов`язкові платежі.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, у ній наведених, та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 27.02.2023 щодо задоволення клопотання заперечив, вказав на відповідність майна критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим, на думку останнього, на даний час відсутні підстави для скасування арешту майна, оскільки його застосовано як захід забезпечення у кримінальному провадженні.

В судове засідання 03.03.2023 прокурор не зв`явився, подав заяву про продовження розгляду скарги у його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги та долучених до неї документів, заслухавши представника власника майна та прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає слідчому судді вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24.11.2022 задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000131 від 20.04.2022, та накладено арешт на міндобрива сульфат амонію 29,436 т. та добриво мінеральне гранульоване 29,900 т.

Арешт на майно обґрунтовано необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

Встановлюючи правомірність набуття вказаного майна ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз» та його відношення до кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Спірне майно, а саме сульфат амонію гранульований 29,436 т. придбано у ТОВ «БФ ТРЕЙД» на підставі договору поставки №БФ21/01-04-02 від 04.01.2021, та поставлено покупцю 15.07.2021 у кількості 70,436 т., що підтверджується видатковою накладною №1003 від 15.07.2021.

У подальшому, вказане майно передано власником ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз» за договором відповідального зберігання №БІЛ від 10.12.2020 та низки актів приймання на відповідальне зберігання у період з 10.12.2020 по 01.05.2022 ТОВ «БІНФІЛД ЛОГІСТИК», та станом на дату вилучення, вказане майно було передано на відповідальне зберігання ТОВ «БІНФІЛД ЛОГІСТИК» за договором відповідального зберігання №БІЛ22/09-01-15 від 01.09.2022 у кількості 29,436 т.

Вказані обставини досліджені та перевірені в судовому засіданні в сукупності із обґрунтуванням представника власника майна та долученими до клопотання письмовими доказами, сумнівів у їх правдивості у слідчого судді не виникає, тому, суд вважає за можливе прийняти такі доводи до уваги на підтвердження правомірності набуття майна, а також обставин його знаходження у приміщенні, щодо якого надано дозвіл на обшук.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що підставою накладення арешту вказано, наявність на території м. Києва та Київської області суб`єкта, підконтрольного громадянам рф та бр, діяльність якого спрямована на фінансування російської агресії проти України, а саме ТОВ «Агророзквіт», засновником якого є юридична особа РБ - ВАТ «Білоруська калійна компанія», та наявність на орендованих складських приміщеннях належних вказаному підприємству значних залишків ТМЦ (добрива), імпортованого з рб, яке було вилучено у ході обшуку від 25.10.2022.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, при проведенні обшуку вилучено міндобрива сульфат амонію у кількості 29,436 т., натомість, в судовому засіданні встановлено належність міндобрива сульфат амонію у кількості 29,436 т. ТОВ «ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз»», яке на законних підставах зберігалося на складах ТОВ «БІНФІЛД ЛОГІСТИК», що доведено письмовими доказами, долученими до клопотання.

Крім того, таке майно придбано ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз» у період 04.01.2021, та станом на вказану дату, як вірно вказано представником власника майна, жодних заборон та обмежень щодо імпорту товарів з рб чи бр чинним законодавством не встановлювалось.

При цьому, як на підставу для накладення арешту, прокурор посилається необхідність збереження речових доказів, разом із тим, слідчим суддею не вбачається підстав відповідності такого майна ст. 98 КПК України, оскільки відомостей, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, слідчим суддею не встановлено, як і не виявлено даних, які б надали можливість беззаперечно стверджувати, що дане майно набуте кримінально протиправним шляхом.

З урахуванням досліджених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час, такий ступінь втручання у права і свободи особи не виправдовує потреб досудового розслідування, оскільки згідно ст. 2 КПК України, з метою його забезпечення кримінального провадження, має бути застосовано такий спосіб обтяження, який є пропорційним його завданням.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на негативні наслідки для ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз», подальше збереження арешту майна не виправдовується потребами досудового розслідування, та такий арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170, 174, 309 КПК, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бінфілд Агро Технолоджіз» - ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.11.2022, на сульфат амонію гранульований у кількості 29,436 т., яке на праві власності належить ТОВ «Бінфілд Агро Технолоджіз».

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_5