Справа № 373/1402/21
Номер провадження 1-кп/373/27/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7

його законного представника ОСОБА_8 ,

їх представника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000612 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочержинці Уманьського району Черкаської області, громадянина України, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, з середньою освітою, одруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

? у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

01 грудня 2020 року близько 10.00 год ОСОБА_5 , в порушення вимог п. 31.1.4 ПДР України, керував технічно несправним транспортним засобом марки «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхавши з дому до м. Переяслава.

Рухаючись автомобілем із швидкістю 39,96 км/год ± 1,60 км/год по вул. Покровській в м. Переяславі в напрямку до «Критого ринку», в порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, маючи візуальну спроможність об`єктивно виявити небезпеку для руху, якими були пішоходи, які наближаються по тротуару вулиці Сікорського Михайла до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на вулиці Покровській на розі з вулицею Сікорського Михайла та позначеного дорожнім знаком 5.35.1.

У порушення вимог пункту 4.14 а) ПДР України обидва пішоходи, першим серед яких ішов потерпілий ОСОБА_7 , не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху вийшли на проїзну частину та продовжили свій рух по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожнім знаком 5.35.1 та дорожньою розміткою 1.14.1 п. 34 ПДР України.

У цей час обвинувачений, в порушення вимог пунктів 12.3 та 18.1 ПДР України негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому вже перебували пішоходи, не зменшив швидкість, а вразі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , котрий переходив дорогу по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно робочого місця водія.

У результаті чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки, уламкового перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків.

Такими діями ОСОБА_5 порушив п. 2.3 б), 12.3, 18.1 та 31.1.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, що перебуває в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю та дав такі покази.

Зокрема, показав суду, що дійсно зранку 01.12.2020 виїхав з дому на автомобілі марки «ГАЗ-2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , будучи впевненим в його технічній справності. Разом з ним у автомобілі в якості пасажира на передньому сидінні перебувала його дружина. Рухаючись по дорозі в м. Переяславі він побачив, що два пішоходи намагаються перейти дорогу на пішохідному переході на відстані близько 10 м до автомобіля, яким він керував. Він хотів загальмувати, але це йому не вдалося чи можливо він не встиг. Проте, з метою уникнення зіткнення він скерував рух автомобіля ліворуч по ходу руху ближче до осьової лінії дорожньої розмітки. Однак, йому не вдалося уникнути зіткнення, внаслідок якого він збив потерпілого. Через певну відстань він зупинив автомобіль і з нього вийшла дружина та пішла в бік потерпілого. Він розхвилювався, а тому до потерпілого не підходив.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання з яких вбачається, що 01.12.2020 він перебував у школі та близько 10 год 00 хв під час перерви між уроками вирішив разом з ОСОБА_11 піти до магазину мережі «АТБ», що розташований поблизу школи на розі вилиць Сікорського Михайла та Покровська. На вулиці йшов невеликий мокрий сніг, а тому він прикрив голову капюшоном куртки.

Доходивши до пішохідного переходу вони подивилися спочатку ліворуч, а потім праворуч і побачили, що за певну відстань до перехрестя рухається автомобіль. Подумавши, що цей автомобіль має зупинитися перед пішохідним переходом, вони почали переходити дорогу і, ступаючи на пішохідний перехід, на дорогу вже не дивилися. Зробивши чотири кроки, він почув як ОСОБА_12 , що йшов позаду нього праворуч крикнув: «Обережно, машина!». Ні звуку гальмування автомобіля, ні звукового сигналу клаксона він не чув, лише відчув удар в ліву ногу вище коліна від якого його підкинуло і він, підлетівши догори вдарився головою в лобове скло цього автомобіля, а потім впав на асфальтобетонне покриття дороги, а автомобіль поїхав далі і зупинився через певну відстань. Кожухар ОСОБА_13 відтягнув його до бордюру, і посадив його там. Із автомобіля, що здійснив наїзд на нього та зупинився через певну відстань, вийшла жінка та підійшла до нього. Вона почала прикладати йому сніг до лоба, а ОСОБА_12 викликав швидку медичну допомогу. Згодом його було госпіталізовано до медичного закладу в м. Бориспіль, де він був до 03.12.2020, а звідти був переведений на лікування до дитячого медичного закладу в м. Києві.

Із показань свідка ОСОБА_14 , дружини обвинуваченого, вбачається, що 01.12.2020 вона разом із своїм чоловіком поїхали з дому на автомобілі чоловікової невістки в м. Переяслав з метою потрапити до місцевого управління Пенсійного фонду України, бо того дня чоловіку виповнилося 60 років. Чоловік вперше сів за кермо цього автомобіля, хоча є водієм 1 класу, і має великий стаж роботи водієм. Рухаючись по дорозі в автомобілі вони не розмовляли, бо чоловік недочуває. Вона побачила гурт дітлахів, двоє з яких вискочили на дорогу на пішохідному переході. Один з них повернувся, а іншого збив автомобіль під керуванням чоловіка. Цей хлопець був одягнений в куртку з капюшоном на голові.

Автомобіль в якому вона їхала з чоловіком рухався ближче до середини дороги до осьової лінії; швидкість автомобіля була невеликою і чоловік гальмував, але уникнути зіткнення не вдалося. Від зіткнення хлопчика підкинуло на капот автомобіля і він вдарився в лобове скло та впав на асфальт.

Після зіткнення чоловік зупинив автомобіль приблизно за 5 м від місця зіткнення. Вона вийшла з салону автомобіля і пішла до потерпілого та почала з ним спілкуватися, питала про стан його здоров`я, витирала снігом кров з його обличчя.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання про те, що 01.12.2020 він разом з потерпілим, на перерві після другого уроку в школі, вирішили піти до магазину «АТБ», що розташований поблизу. Доходивши до пішохідного переходу поперед себе людей не бачили, зліва по ходу руху боковим зором вона бачили на значній відстані автомобіль обвинуваченого, що рухався по дорозі ближче до осьової лінії із звичайною, на його думку, швидкістю. Зазначає, що у водія було достатньо відстані до пішохідного переходу аби зупинитися, але він ніяких дій не вчинив.

Потерпілий ішов попереду нього за 1-2 кроки, а тому першим ступив на пішохідний перехід. Вони не очікували, що автомобіль під керуванням обвинуваченого не загальмує. Перебуваючи на пішохідному переході, зробивши 3-4 кроки, він побачив, що автомобіль наближається і крикнув потерпілому: «Обережно, машина!». Однак, водій автомобіля не загальмував та здійснив наїзд на потерпілого: від удару він підлетів, ударився головою у лобове скло автомобіля та впав на асфальт. Він допоміг йому дістатися до бордюру на проїжджій частині дороги та почав викликати швидку медичну допомогу.

Автомобіль зупинився через певну відстань і з нього вийшла жінка, яка підійшла до них та розпочала з потерпілим розмову, прикладаючи йому сніг до голови.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 01.12.2020 об 11.00 год встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди як: нерегульований пішохідний перехід за перехрестям вулиць Покровської та Сікорського Михайла (колишня Московська). ДТП сталася за участю водія автомобіля «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що розташований по ходу свого руху з правої сторони вулиці Покровської біля будинку №42 та за 36,5 м від пішохідного переходу.

ДТП сталася на асфальтобетонному мокрому покритті горизонтальної прямої в плані проїзної частини дороги, що немає нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття. Дорожнє покриття має загальну ширину 9,65м та призначено для руху в обох напрямках і має дорожню розмітку. З обох боків до проїзної частини примикають бордюрні камені, тротуари. Ділянка дороги світлофором не регулюється і має дорожні знаки згідно ПДР України.

Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху як праворуч так і ліворуч відсутні. Наявності слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП до початку огляду не виявлено та не зафіксовано.

Цим протоколом встановлена локалізація пошкоджень транспортного засобу, що потрапив у ДТП. Зокрема, автомобіль під керуванням обвинуваченого мав пошкодження лобового скла праворуч та правого дзеркала заднього виду. Сліди шин на дорозі відсутні.

Із фототаблиці до протоколу вбачається наявність снігового покриву на узбіччі дороги та його відсутність на проїжджій частині дороги, покриття якої мокре. Перед перехрестям по ходу руху автомобіля обвинуваченого встановлений дорожній знак 5.35.1 «Пішохідний перехід» додатку 1 ПДР України. Окрім того, характерне пошкодження лобового скла автомобіля він контакту з певним тілом чи предметом у вигляді механічного пошкодження та як наслідок тріщин і сколів.

Із висновку експерта № 71 від 11.08.2021 вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому лобної кістки, уламкового перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, що спричинені від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути і виступаючі частини автомобіля за умов дорожньо-транспортної пригоди. Такі ушкодження могли утворитися 01.12.2020 і за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Висновком експерта від 11.01.2021 № СЕ-19/111-20/61683-ІТ встановлено, що система робочого гальма автомобіля «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в технічно-несправному стані через наявність повітря в трубопроводах гальмівних механізмів передніх коліс, а також через цілеспрямоване блокування гальмівного трубопроводу приводу гальм правого заднього колеса. Дані несправності виникли до ДТП, зокрема в частині правого заднього колеса внаслідок зміни конструкції гальмівної системи автомобіля та у водія була можливість їх виявити, як перед виїздом, так і під час руху, при застосуванні гальмування.

Рульове керування цього автомобіля на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Елементи підвіски цього автомобіля також знаходяться в працездатному стані та несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено.

Протоколом перегляду відеозапису від 28.05.2021 зафіксовано перегляд даних з диску для лазерних систем зчитування інформації, що містив дані з камер відеоспостереження, розташованої на електроопорі по вул. Покровській біля будинку №42 в м. Переяславі. З дослідженого запису вбачається, що дорожнє покриття вулиці Покровської не засніжене, асфальтобетонне мокре, має дорожню розмітку та обабіч дороги встановлені дорожні знаки. До пішохідного переходу праворуч по ходу руху підходять дві особи, які ідентифіковані як потерпілий та свідок ОСОБА_15 . Їх розташування приблизно за 4 кроки до проїжджої частини дороги. На перехресті доріг транспорту, пішоходів немає. У зустрічному напрямку до цих пішоходів наближається легковий автомобіль. У той момент, коли потерпілий та свідок ОСОБА_15 перебувають на пішохідному переході, зробивши 3-4 кроки по ньому, на перехресті з`являється автомобіль марки «ГАЗ-2410», що ідентифікований як автомобіль під керуванням обвинуваченого. Пішоходи доходять майже до середини дороги і в цей момент водій автомобіля здійснює незначний маневр ліворуч по ходу свого руху та допускає зіткнення з одним із пішоходів, яким є потерпілий. Ліві колеса автомобіля перебувають на осьовій лінії дорожньої розмітки.

Із висновку експерта від 19.08.2021 № КСЕ-19/111-21/26500 вбачається, що виходячи з даних вищезазначеного відеофайлу з камер спостереження та вихідних даних швидкість автомобіля під керуванням обвинуваченого становила 39,96 км/год ± 1,60 км/год. Від моменту вступу потерпілого на пішохідний перехід до моменту наїзду на нього проходить 1,44 с ± 0,04 с. У даній дорожній ситуації водій автомобіля повинен був діяти у відповідності до вимог п. 18.1 ПДР України; при умові технічно-справного транспортного засобу обвинувачений не мав технічної можливості попередити наїзд шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. Розрахунки при встановлених технічних несправностях системи робочого гальма не проводилися, оскільки зупиночний шлях буде збільшуватися від відстані при технічно справному транспортному засобі.

У заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля вбачається невідповідності вимогам п. 34.4.1 ПДР України.

Відповідно до даних Українського гідрометеорологічного центру від 31.05.2021 в м. Переяславі метеорологічної станції немає. За оперативними даними найближчого пункту спостереження метеорологічного пункту спостереження метеорологічної станції Яготин, що є репрезентативною для м. Переяслава, погодні умови 01.12.2021 о 08.00 год та об 11.00 год були такими: хмарність 8 балів, температура повітря 1,0 1,4 градуси морозу, слабкий сніг, метеорологічна дальність видимості 4,8 5,0 км, атмосферний тиск 758 мм рт. ст., відносна вологість повітря 94 97%, температура ґрунту 0 градусів, вітер північний , 2 м/с.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової автотехнічної експертизи від 12.12.2022 № 19783/22-52 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ГАЗ 2410», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам п. 18.1 ПДР з технічної точки зору, які стосуються конкретних обставин даної пригоди. Його дії не відповідали з технічної точки зору вимогам п. 31.4.1 ПДР. Проте, на підставі проведених розрахунків, ці невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку із виникненням даної пригоди. Експерт зробив висновок про те, що у заданій дорожній обстановці з технічної точки зору причинний зв`язок між діями водія ОСОБА_5 і виникненням даної ДТП відсутній.

У повній мірі з такими висновками суд не може погодитися, виходячи з такого.

З відеозапису з камери спостереження ТОВ «ХатаНет», що встановлена за адресою: вул. Покровська, 42 в м. Переяславі та надана на запит слідчого і безпосередньо досліджена судом вбачається, що два пішоходи, серед яких був потерпілий, наближаються по тротуару вулиці Сікорського Михайла до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на вулиці Покровській на розі з вулицею Сікорського Михайла та позначеного дорожнім знаком 5.35.1. У порушення вимог пункту 4.14 а) ПДР України обидва пішоходи, першим серед яких ішов потерпілий ОСОБА_7 , не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху вийшли на проїзну частину та продовжили свій рух по нерегульованому пішохідному переходу позначеному дорожнім знаком 5.35.1 та дорожньою розміткою 1.14.1 п. 34 ПДР України.

У цей час водій автомобіля «ГАЗ 2410», яким був обвинувачений, маючи візуальну спроможність об`єктивно виявити небезпеку для руху, якими були пішоходи, які наближаються до нерегульованого пішохідного переходу та як водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому вже перебувають пішоходи, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходам чи безпечного для них руху.

Даючи оцінку діям обвинуваченого як водія транспортного засобу саме у день вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з урахуванням таких висновків експертів та формулювання обвинувачення, суд виходить із такого.

Первинне обвинувачення ОСОБА_5 полягало у тому, що порушення ним вимог пункту 31.4.1 ПДР України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляд заподіяння потерпілому ОСОБА_16 тяжких тілесних ушкоджень.

Змінене обвинувачення ОСОБА_5 зводиться до того, що порушення ним вимог пунктів 2.3 б) та 12.3 ПДР України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляд заподіяння потерпілому ОСОБА_16 тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог пункту 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. За приписами пункту 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до приписів ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ немає наперед встановленої сили.

За приписами частини 10 статті 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у вироку суду.

Виходячи із сукупності зібраних доказів (протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2020, схеми та ілюстративної фототаблиці до цього протоколу; відеозапису з камери відеоспостереження ТОВ «ХАТА НЕТ»; протоколу перегляду відеозапису від 28.05.2021) суд дійшов такого висновку.

Відповідно до формулювання зміненого обвинувачення ОСОБА_5 не був уважним; не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; керував технічно-несправним транспортним засобом у результаті чого допустив наїзд на неповнолітнього пішохода, який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переході справа на ліво відносно робочого місця водія. Такі дії обвинуваченого не відповідали вимогам пунктів 2.3 б) та 12.3 ПДР України.

Суд констатує, що в даній справі встановлено, що обвинувачений порушив декілька вимог Правил дорожнього руху України. Зокрема, ним були порушені: пункт 1.3 (знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України); 1.7 (бути уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як діти); 1.10 (безпечна швидкість, видимість у напрямку руху, дорожня обстановка, дорожні умови, небезпека для руху, оглядовість, пішохід, пішохідний перехід); 2.3 а) (перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу); 2.3 б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу); 2.10 б) (увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог Правил); 2.10 д) (повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції); 2.10 е) (вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди); 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); 18.1 (при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) та 31.4.1 (забороняється експлуатація транспортних засобів із зміненою конструкцією гальмівної системи) ПДР України.

В свою чергу потерпілий допустив грубе порушення вимог пункту 4.14 а) ПДР України, що на переконання суду, стало однією з головних та ключових причин дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали в її результаті.

Кримінальний закон визнає кримінально-караними діяннями (злочином) порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Отже, дії обвинуваченого, що не відповідали вимогам пунктів 2,3 б), 12.3, 18.1 та 31.4.4 ПДР України і є тими правилами безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які порушені обвинуваченим, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, прокурором не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують його покарання визнано щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину; особу винного і приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням без позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Підстави для скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020, що визначені ст. 174 КПК України, наявні. Майно, на яке був накладений арешт, було визнано речовими доказами, не підлягає спеціальній конфіскації та підлягає поверненню власнику (володільцю) чи уповноваженій ним особі.

Судові витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в межах поданих прокурором доказів.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку терміном один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись в цей орган для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 7 110 (сім тисяч сто десять) грн 00 коп.

Речові докази:

- компакт-диск для лазерних систем зчитування марки «VIDEX XGREEN», об`ємом 700 МВ, що поданий прокурором до суду залишити в матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути його власнику ОСОБА_10 чи уповноваженій нею особі.

Скасувати арешт на майно: автомобіль марки «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1