Справа № 703/1004/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження № 0000364 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сміла, а жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, несудимої,

- за ст.389-2 КК України ,

установив:

ОСОБА_8 постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2018 року за несплату аліментів на дитину була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП до 120 годин суспільно корисних робіт. Після постановлення на облік до Смілянського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, направлена для відпрацювання призначеного адміністративного стягнення до Березняківської об`єднаної територіальної громади.

Будучи ознайомленою 17 жовтня 2016 року з можливими наслідками ухилення від відбування такого покарання та правилами його відбування, відпрацювавши лише 8 годин, без поважних причин не виходила на суспільно корисні роботи в період з 4 по 11 лютого 2020 року достовірно знаючи про свій обов`язок щодо їх відпрацювання, не з`являлася до Березняківської об`єднаної територіальної громади.

В зв`язку з чим, постановою Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 11 лютого 2020 року, за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, ОСОБА_8 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_8 продовжила злісно ухилятися від відбування адміністративного стягнення, не відпрацювала 112 год. громадських робіт.

Обвинувачена ОСОБА_8 , як на досудовому слідстві, так і в судовому

засіданні винуватою себе не визнала і пояснила, що дійсно була притягнута до адміністративної відповідальності і їй було призначене адміністративне стягнення у виді 120 год. суспільно корисних робіт. Однак від пояснення щодо відпрацювання суспільно корисних робіт, відмовилася вважає, що їх відпрацювала.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, її винуватість підтверджується:

- показанням свідка ОСОБА_9 про те, що як працівник органу пробації безпосередньо направляла ОСОБА_8 для відбування адміністративного стягнення у виді 120 год. суспільно корисних робіт в Березняківської об`єднаної територіальної громади. Точної дати не пам`ятає, але ці події відбувалися 2019-2020 році. Приїздила в с. Березняки для перевірки відпрацювання ОСОБА_8 призначеного покарання, але її на місці відпрацювання, визначеного сільською радою і за місцем проживання виявлено не було. Викликалася на бесіди, давала обіцянку відбути адміністративне покарання, пояснювала, що поважних причин невиходу на роботу у неї не було.

Вдруге направлялася на відпрацювання суспільно-корисних робіт, однак знову на роботу визначену сільрадою не виходила. По виявлених фактах ухилення від відпрацювання 120 год. суспільно корисних робіт складалися акти.

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що з нею, як з головою Березняківської об`єднаної територіальної громади, орган пробації погоджував питання відпрацювання суспільно корисних робіт, призначених ( як адміністративне стягнення) жительці села Березняки ОСОБА_8 , тривалістю 120 год. Був виданий відповідний наказ, визначено місце відпрацювання та щоденний час, тривалістю 4 год. та надавався необхідний інвентар, однак ОСОБА_8 відбуваючи таке покарання 2020 році максимум відпрацювала 1 день. Надалі вона зникала, як з місця роботи, так і з місця проживання. Таке покарання ОСОБА_11 відбуває не вперше і жодного разу вона без поважних причин не відпрацювала ні громадські, ні суспільно корисні роботи.

Характеризує ОСОБА_8 як атисоціальну особу, позбавлену батьківських прав.

Неодноразово проводила бесіди з ОСОБА_8 , громада села намагалася допомагати вирішувати її проблеми, але це не допомагало і ОСОБА_12 знову поверталася до привичної атисоціальної поведінки.

- даними постанови Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 27 грудня 2018 року про визнання ОСОБА_8 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді 120 год. суспільно корисних робіт;

- даними направлення філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області від 10 грудня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_8 направлена до Березняківської ОТГ для відпрацювання суспільно- корисних робіт;

- даними наказу сільського голови №97-к від 9 серпня 2019 року про призначення на оплачу вальні суспільно корисні роботи ОСОБА_8 ;

- даними актів перевірки виконання порушником адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт від 16 та 18 серпня 2019 року, від 11 і 21 лютого 2020 року, згідно яких ОСОБА_8 на місці відпрацювання суспільно корисних робіт була відсутня;

- даними довідки Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області про те, що ОСОБА_8 відпрацювала лише 8 год.;

- даними довідки - характеристики Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, згідно якої ОСОБА_8 зареєстрована і проживає в с. Березняки характеризується з негативної сторони;

- поданням начальника Смілянського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_13 від 25 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 389-2 КК України, оскільки вона злісно, ухилилася від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Призначаючи їй покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка вже притягувалася до кримінальної відповідальності і характеризується негативно, відсутність пом`якшуючих покарання обставин і врахувавши роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 про практику призначення судами кримінального покарання, поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправдання особи, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у межах, установлених у санкціях ст. 389-2 КК України, а саме у виді реального позбавлення волі.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 у справі N 1-33/2004.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року), ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

З урахуванням вище наведеного, суд вважає, що за спрямованістю поведінки, виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, підстави для призначення їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України або звільнення її від відбування призначеного покарання в порядку ст. 75 КК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -.

засудив:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України і призначити їй покарання -1 рік позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженій рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1