ЄУН № 336/3563/21
пр. № 1-кп/336/345/2023
ВИРОК

Іменем України

04 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , офіційно не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого відповідно до положень 89 КК України,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2021 року приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з господарської прибудови на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав належну ОСОБА_8 мінімийку Karcher К2.110 вартістю 1348,71 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

13 квітня 2021 року приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_8 металеву драбину довжиною 3 метри вагою 20 кг, вартістю 583,33 гривні, та металеву драбину довжиною 3 метри вагою 50 кг, вартістю 1450 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2033,33 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив, що з 2020 року орендував домоволодіння по АДРЕСА_2 , де мешкав разом із дружиною. 06.01.2021 року приблизно о 12.00 годині, коли дружина перебувала на роботі, ОСОБА_7 вирішив з сараю, який знаходився на території домоволодіння, викрасти мінімийку Karcher, яка належала орендодавцю ОСОБА_8 . Взявши мінімийку, ОСОБА_7 попрямував до ломбарду на вул. Запорізькій, де заклав вказане обладнання, отримавши 350 гривень, які витратив на власні потреби.

13.04.2021 року ОСОБА_7 , який на той момент посварився із дружиною та мешкав окремо, прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки викрав дві драбини металеві довжиною 3 метри кожна, які здав до пункту приймання металобрухту, який розташовувався на тій самій вулиці, отримавши 350 гривень, які витратив на власні потреби. Потім ОСОБА_9 зателефонувала дружина та повідомила, що власник ОСОБА_8 виявив зникнення майна та звернувся до поліції. Скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_7 пояснював тим, що не працював, вів неправильний спосіб життя та потребував грошей.

Потерпілий в судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи сповіщений в установленому порядку, причин неявки суду не повідомив.

За клопотанням прокурора досліджені письмові докази, а також документи, що характеризують особистість обвинуваченого.

14.04.2021 року ОСОБА_8 звернувся до поліції із заявою про скоєння крадіжки мийки Керхер та двох драбин.

29.04.2021 року ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції дві металеві драбини довжиною по 3 метри кожна вагою 20 та 50 кг.

Згідно із висновком експерта від 28.04.2021 року урахуванням зносу станом на 13.04.2021 року ринкова вартість мінімийки Karcher К2.110 може складати 1348,71 гривень, металевої саморобної драбини довжиною 3 метри, вагою 20 кг, - 583,33 гривні, металевої саморобної драбини довжиною 3 метри, вагою 50 кг, - 1450 гривень.

Стороною захисту вартість викраденого майна не оспорювалась, обвинувачений вказав, що погоджується з встановленою вартістю майна, повністю згоден з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, з правильністю кваліфікації своїх дій.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння кримінальних правопорушень та доведеності вини обвинуваченого, стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів.

Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи позицію обвинуваченого щодо визнання вини у скоєнні кримінальних правопорушень, пояснення обвинуваченого про обставини їх скоєння, досліджені письмові докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_4 за епізодом 06.01.2021 року суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за епізодом 13.04.2021 року за ст. 185 ч. 2 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений хоча і є несудимим, але раніше притягувався до відповідальності за скоєння злочину проти власності, при цьому з 2017 року неодноразово (востаннє 28.06.2019 року) оглядався лікарем-наркологом з приводу поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотичних речовин зі шкідливими наслідками. На момент розгляду справи судом ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, за рахунок яких доходів існує невідомо, також відсутні відомості про те, що обвинувачений взагалі колись займався суспільно корисною працею. Крім того, жодних доказів на підтвердження наявності у нього неповнолітньої дитини суду стороною захисту не надано, як відсутні і докази будь-який стійких соціальних зв?язків.

Отже посилання сторони захисту на те, що обвинувачений кардинально змінив свій спосіб життя та наразі немає ризику скоєння ним повторних злочинів нічим не підтверджені.

Також не надано доказів і на підтвердження того, що обвинуваченим вживались заходи з метою відшкодування завданих потерпілому збитків, адже дві викрадені драбини були вилучені працівниками поліції та повернуті потерпілому, а підтвердження відшкодування вартості мінімийки Керхер відсутнє.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінальних правопорушень.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд не враховує щире каяття та сприяння розкриттю злочину з наступних міркувань.

Так, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що обвинувачений вчиняв активні дії, які б сприяли розкриттю злочину. Як вже вказувалось вище, також немає і підтвердження добровільного відшкодування завданої шкоди. При цьому не має значення чи заявляв потерпілий відповідні вимоги про відшкодування шкоди, адже такий обов?язок винної особи передбачений чинним законодавством та саме добровільність відшкодування може бути врахована в якості обставини, яка пом`якшує покарання та знижує суспільну небезпеку злочину.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Стиль життя ОСОБА_4 , який не займався та не займається суспільно корисною працею та не має стійких соціальних зв?язків, не дає суду підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а отже і не вбачає підстав для застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Цивільного позову в ході досудового розслідування та судового розгляду не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 70 ч.1, ст. 185 ч. 1, 2 КК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1 КК України та ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України у виді арешту строком на три місяці;

за ст. 185 ч. 2 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

У відповідності до положень ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді шести місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного приведення вироку до виконання.

Речові докази: дві металеві драбини, які передані на зберігання ОСОБА_8 , залишити ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 980,70 гривень (дев`ятсот вісімдесят гривень 70 коп).

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1