1Справа № 335/6654/22 1-кп/335/761/2022
ВИРОК
24 листопада 2022 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, який на утриманні дітей немає, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановленому місці, в ході невстановлених досудовому слідстві обставин, придбав кастет, який в подальшому зберігав при собі у власній сумці, без передбаченого законом дозволу.
Так, 01 серпня 2022 року, приблизно о 21 год. 30 хв. перебуваючи на території Вознесенівського району міста Запоріжжя, а саме на острові Хортиця, блок посту М-4, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, яким в ході спілкування стало відомо, що останній при собі має кастет. Після чого згідно ст.34 Закону України "Про національну поліцію" здійснено поверхневу перевірку, в ході якої в сумці ОСОБА_4 виявлено предмет зовні схожий на кастет, який згідно висновку експерта є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме саморобним кастетом довільної форми.
Зазначений кастет в ході огляду місця події в період часу з 22 години 08 хвилин по 22 годину 26 хвилин вилучений слідчо-оперативною групою Відділу поліції №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.
Вказаний кастет ОСОБА_4 носив при собі у сумці без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, які роз`яснені ОСОБА_4 .
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла вищезазначена угода.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити вказану угоду укладену між ним та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.
При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого та просила затвердити вказану угоду укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид і міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження відносно нього.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що прокурор цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди вид та міру покарання.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475, 615 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04.10.2022 покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
- предмет схожий на кастет, який упаковано в полімерний сейф-пакет №2827644, переданий на зберігання до кімнати зберігання ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1