ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/837/23 Справа № 190/449/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора П`ятихацького відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді П`ятихацького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки П`ятихацького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, працюючого у ТОВ Скляний Альянс, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він знаходячись у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, з невстановленого слідством джерела, незаконно, всупереч ст. 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 08.07.1999 р. № 863 (із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР (із змінами), діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту, придбав наркотичний засіб обіг якої обмежено - метадон, в невстановленій слідством масі, але не менше ніж 0,0228 г, який відносяться до наркотичного засобу обіг якого обмежено, який незаконно став зберігати за місцем своєї реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

15.02.2023 о 14:20 год. працівники поліції відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», для документування злочинної діяльності ОСОБА_7 , пов`язаної із незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого заборонений «метадон», передали громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (стосовно якого застосовано заходи відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури «Контроль за вчиненням злочину» № 18т від 18.01.2022, грошові кошти Національного банку України в сумі 150 гривень, купюрами номіналом 100 гривень з серією та номером УД 6818330 та номіналом 50 гривень з серією та номером ФВ 5763917, з метою проведення оперативної закупки, наркотичного засобу «метадон», у ОСОБА_7

15.02.2023 близько 14:56 год. ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де до нього підійшов ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 , зазначені вище грошові кошти у сумі 150 грн., отримавши, які ОСОБА_7 одразу передав ОСОБА_9 , пігулку білого кольору в блістерній упаковці сірого кольору масою 0,0228 г., що містила наркотичний засіб «метадон», таким чином ОСОБА_7 , здійснив незаконний збут, особі яка проводила оперативну закупку ОСОБА_9 наркотичного засобу «метадон» масою 0,0228г.

В той же день, тобто 15.02.2023 о 15:20 год. ОСОБА_9 , повернувся до відділення поліції № 7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де в присутності двох понятих добровільно видав слідчому вказаного відділення поліції пігулку білого кольору в блістерній упаковці сірого кольору масою 0,0228 г., що містила наркотичний засіб «метадон», який йому незаконно збув ОСОБА_7 , за 150 гривень, в ході проведення оперативної закупки.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/6293-НЗПРАП від 15.02.2023, - надана на дослідження таблетка, яку добровільно надав для огляду та вилучення ОСОБА_9 , в приміщенні ВП №7 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. П`ятихатки, вул.. Клименко, 91, та яку було поміщено до спеціального пакету НПУ KIV 2150443, містить наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) становить 0,0228 г.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК.

За даним фактом 10.01.2023 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК.

15.03.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді П`ятихацького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2023 року у задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором П`ятихацького відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 16 травня 2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та до суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися до житла за адресою: АДРЕСА_1 , вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з приводу питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.

В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя відмовляючи у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановив наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити спробу направлену на переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин. Тому, на переконання прокурора, наведені вище обставини свідчать про можливість підозрюваного з метою уникнення від кримінальної відповідальності залишити своє місце мешкання та ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, існують підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді П`ятихацького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2023 року та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, який просив скасувати рішення слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Згідно позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Положеннями ч.4 ст.194 КПК передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обираючи стосовно нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307КК, а також на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду. Ці висновки не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що не оспорюється стороною обвинувачення в апеляційній скарзі, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

При цьому колегія суддів зазначає, що всупереч доводам прокурора, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому тяжкого покарання, за відсутності конкретних фактів його переховування від органу досудового розслідування, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Крім того, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушував умови та не дотримувався покладених на нього обов`язків, або намагався переховуватися від слідства. Навпаки, під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що у сторони обвинувачення наразі відсутні зауваження щодо процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та який своєчасно з`являється за викликом до слідчого, свою причетність до інкримінованого йому злочину не заперечує та свою провину визнає.

Отже, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, репутації, сімейного та майнового стану, який офіційно працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, є наркозалежною особою, в силу ст.89 КК раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину визнає в повному обсязі, щиро кається, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленого ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК. У випадку недотримання ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді П`ятихацького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора П`ятихацького відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу П`ятихацького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на два місяці, тобто до 16 травня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4