Провадження № 1-кп/344/8/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

представника потерпілого ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні самовільного будівництва будівель і споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, за наступних обставин.

Згідно пред`явленого обвинувачення, в 2009 році ОСОБА_15 , який проживає в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, звернувся до сільського голови ОСОБА_16 з метою отримання земельної ділянки для розведення та утримання племінних коней, а також для побудови конюшні та спеціального майданчика для проведення безкоштовної терапії. Дане звернення розглянуто та останньому 23.07.2009 рішенням 24-ї сесії 5-го демократичного скликання Вовчинецької сільської ради «Про заяви та звернення громадян» ОСОБА_15 дано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження розташування земельної ділянки для утримання племінних коней, для побудови конюшні і спеціального майданчика, орієнтовною площею 0,10 га, в районі Вовчинецьких озер (за новозбудованою дамбою) в с. Вовчинець.

У подальшому, 06.09.2010 року Управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради запропонувало ОСОБА_15 звернутися в Управління земельних ресурсів для оформлення земельної ділянки для спортивно-оздоровчого клубу. В 2011 році на замовлення ОСОБА_15 складений акт вибору і обстеження земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яким вказано, що вибрана та обстежена земельна ділянка придатна для ведення особистого селянського господарства при умові виконання заключень та технічних умов відповідних служб.

Також, на земельну ділянку, розташовану в районі АДРЕСА_1 для ОСОБА_15 складений Акт перенесення в натуру (на місцевість) меж зон обмежень (обтяжень) сервітутів. Відповідно до довідки з містобудівного кадастру від 03.07.2012 року, яка не є погоджувальним документом, а забезпечує необхідною інформацією для прийняття обґрунтованих рішень, земельна ділянка в АДРЕСА_1 , належить до земель міської ради.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_15 не подав до сільської ради проекту відведення земельної ділянки для його затвердження сесією сільської ради, попереднє рішення сільської ради було скасоване.

17.01.2012 року ОСОБА_15 повторно звернувся до Вовчинецької сільської ради з метою виділення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Вовчинець в районі озер, орієнтовною площею 0,25 га.

22.02.2012 року рішенням 11-ої сесії Вовчинецької сільської ради 6-го демократичного скликання «Про передачу громадянам у власність та надання в користування земельних ділянок» ОСОБА_15 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарська орієнтовною площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 .

26.12.2013 року рішенням 23-ї сесії 6-го демократичного кликання скасовано рішення 11-ої сесії Вовчинецької сільської ради 6-го демократичного скликання від 22.02.2012 року, яким попередньо ОСОБА_15 надано дозвіл на виготовлення необхідної погоджувальної документації на користування земельною ділянкою, що також підтверджується інформацією, отриманої з Вовчинецької сільської ради від 23.01.2014 року.

В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_15 в період з липня по жовтень 2009 року, достовірно знаючи те, що йому земельна ділянка у встановленому Законом порядку у володіння і користування не надана, тобто право власності на земельну ділянку чи право користування нею не виникло, не повідомляючи Вовчинецьку сільську раду про свої наміри, з метою захоплення земельної ділянки, яка йому не належить, усвідомлюючи свої дії, самовільно, без законних на те підстав, зайняв земельну ділянку загальною площею 0,25 га в районі озер по АДРЕСА_1 . За допомогою найманої робочої сили на самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_15 , не будучи її законним власником чи користувачем, без відповідного дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, в період часу з липня по жовтень 2009 року огородив на ній дерев`яним парканом територію площею 0,0907 га, на якій в той же період з метою утримання коней для зайняття своєї підприємницької діяльності, збудував капітальну будову - приміщення конюшні площею 0,0047 га.

Згідно обвинувачення, дії ОСОБА_15 призвели до самовільного зайняття ним земель запасу Вовчинецької сільської ради загальною площею 0,25 га, з якої обгороджена територія, як визначено спеціалістом ТОВ «НВП ГІС» шляхом проведення обмірів фактичних меж обгородженої земельної ділянки, становить 0,0907 га.

Також згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, проведеної Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області, ОСОБА_15 будівництво конюшні здійснене без відповідних документів дозвільного характеру.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеною державною інспекцією сільського господарства в Івано-Франківській області від 04.04.2014 року №04-01.28/107 встановлено, що ОСОБА_15 самовільно зайняв вищевказану земельну ділянку Вовчинецької сільської ради.

Згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки, наданого ТОВ «Буковина Експерт», ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0907 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, захопленої ОСОБА_15 станом на жовтень 2009 року становить 65 530 гривень, що спричинило значну шкоду територіальній громаді с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, суду показав, що він ніякого кримінального правопорушення не вчиняв, вини своєї в інкримінованому не визнає. Вважає, що стороною обвинувачення не було надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності свідчили б про його винуватість, у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Крім того, зазначив, що органом досудового слідства, як докази у підтвердження його винуватості були надані: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.04.2014 року, лист Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Івано-Франківській області від 29.04.2014 року за № 7/9/0113/650; лист ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» № 1-1/29 від 23.04.2014 року. Однак вказані письмові докази його нібито винуватості отримані Івано-Франківським МВ УМВС з грубим порушенням вимог КПК України. А тому просить визнати ці докази, а саме: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.04.2014 року, лист Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Івано-Франківській області від 29.04.2014 року за № 7/9/0113/650; лист ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» № 1-1/29 від 23.04.2014 року, недопустимими та неналежними. Просить винести щодо нього виправдувальний вирок в кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що обвинувачення ґрунтується на наступних доказах, зібраних під час досудового слідства, а також досліджених судом в ході судового розгляду.

Протоколом огляду місця події від 04.04.2014 року (т.1 а.с.48-50) та фототаблицею до нього (т.1 а.с.51-52) встановлено, що в селі Вовчинець, поблизу річки "Бистриця Надвірнянська", земельна ділянка огороджена дерев`яним парканом заввишки приблизно 1 м 30 см, площею приблизно 0,25 га на частині якої встановлено будівлю, яка використовується для утримання коней, природи "Поні". Дана земельна ділянка підсипана дерев`яною тиркою.

З копії листів Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області слідує, що за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15.04.2014 та від 05.05.2014 року ОСОБА_15 виданий обов`язковий до виконання в 30-ти денний термін припис про усунення правопорушення земельного законодавства, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (т.1 а.с.55, 66).

30.07.2014 року ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України (т.1 а.с.82-84).

Згідно Рішення 11-ої сесії Вовчинецької сільської ради 6-го демократичного скликання від 22 лютого 2012 року «Про передачу громадянам у власність та надання в користування земельних ділянок» ОСОБА_15 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарська орієнтовною площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.58-59).

Рішенням 23-ї сесії Вовчинецької сільської ради 6-го демократичного скликання від 26 грудня 2013 року скасовано рішення 11-ої сесії Вовчинецької сільської ради 6-го демократичного скликання від 22.02.2012 року, яким попередньо ОСОБА_15 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарська орієнтовною площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.60).

З листа ТзОВ «НВП ГІС» слідує, що площа земельної ділянки, яка обгороджена парканом і на якій знаходиться капітальна споруда, становить 0,0907 га (т.1 а.с.62).

З листа Вовчинецької сільської ради за № 02.2-13/78 від 28.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_15 з 2009 року користується земельною ділянкою площею 0,25 га, що розташована в с. Вовчинець; за вказану земельну ділянку, орендна плата, за період використання, згідно з нормативною грошовою оцінкою становить 21,66 грн. (т.1 а.с.63).

З повідомлення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області слідує, що п.1 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 р. №507 зазначає, що спорудою є будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. У даному повідомленні вказано, що приміщення для утримання коней, яке самовільно збудував ОСОБА_15 є капітальною спорудою, яка має фундамент і складається з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів, та переміщення якої є неможливим без її знецінення та зміни її призначення (т.1 а.с.64).

З повідомлення Івано-Франківського обласного управління водних ресурсів ДАВР України за №06-13/850 від 18.06.2014 року слідує, що в облводресурсів не погоджувався проект землеустрою щодо відведення в оренду (чи інше право використання) земельної ділянки ОСОБА_15 загальною площею 0,25 га в районі АДРЕСА_1 (т.1 а.с.71).

Під час судового провадження, прокурором надано до матеріалів справи висновок ТзОВ "Буковина-Експерт" про вартість об`єкта оцінки - земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (площею 0,2500 га, яка становить 180620 грн.), в тому числі (площею 0,0907 га, яка становить 65 530 грн.), (площею 0,0047 га, яка становить 3 390 грн.), та яка розташована на території Вовчинецької сільської ради за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с.76).

Рішенням Держсільгоспінспекції в Івано-Франківській області за №0046/3 від 30.07.2014 року щодо розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2014 року скасовано постанову №0046/3 від 23.04.2014 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_15 , як таку, яка винесена завчасно, до вирішення питання про притягнення ОСОБА_15 до кримінальної відповідальності (т.1 а.с.79).

З копії листа Відділу Держземагентства у Тисменицькому районі ГУ Держземагентства в Івано-Франківській області слідує, що за ОСОБА_15 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Тисменицького району станом на 01.01.13 р. зареєстровано державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №845799 від 21.04.2008 р. за реєстраційним №79 площею 0.1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Драгомирчани, урочище "Березники" (т.1 а.с.97).

З повідомлення Вовчинецької сільської ради ОСОБА_17 за № 02.2-13/7 від 23.01.2014 р. вбачається, що ОСОБА_15 користується земельною ділянкою для сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 з 2012 року без правовстановчих документів. Рішенням 11-ї сесії 6-го дем. скликання від 22.02.2012 р. гр. ОСОБА_15 дано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки. 23-ю сесією 6-го дем. скликання від 26.12.2013 р. скасовано рішення 11-ї сесії 6-го дем. скликання від 22.02.2012 р. про надання дозволу ОСОБА_15 на складання проекту відведення земельної ділянки (т.1 а.с.108).

Згідно інформації наданої ТзОВ "НВП ГІС" за №1-1/54 від 13.06.2014 р. та план-схеми (т.1 а.с.110) площа земельної ділянки, по фактичному користуванні, на березі річки Бистриця Надвірнянська с. Вовчинець в районі вул. Приозерної, яку використовує ОСОБА_15 становить 0,0907 га (т.1 а.с.109).

Рішенням від 23.07.2009 року 24-ї сесії 5-го демократичного скликання Вовчинецької сільської ради про заяви та звернення громадян вирішено дати дозвіл ОСОБА_15 на збір матеріалів попереднього погодження розташування земельної ділянки для утримання племінних коней, для побудови конюшні і спеціального майданчика, орієнтованою площею 0,10 га, в районі Вовчинецьких озер (за новозбудованою дамбою) в с. Вовчинець (т.1 а.с.115).

Із Витягу 27-ої сесії 5-го демократичного скликання Вовчинецької сільської ради Рішення від 15 грудня 2009 р. про заяви та звернення громадян вирішено відмінити рішення 24-ої сесії сільської ради 5-го демократичного скликання від 23.07.2009 р. "Про заяви та звернення громадян" в частині п.8 "про надання дозволу ОСОБА_15 на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для утримання племінних коней, а також для побудови конюшні, спеціального майданчика орієнтованою площею 0,10 га в районі Вовчинецьких озер (за новозбудованою дамбою)", в зв`язку з тим, що дане рішення суперечить чинному законодавству, щодо умов передачі земельної ділянки в оренду (т.1 а.с.114).

З план-схеми земельної ділянки вбачається, що ОСОБА_15 попередньо погодив у Геослужбі управління архітектури і містобудування експлікації будівель та споруд для дитячого спортивно-оздоровчого поні-клубу на відведеній земельній ділянці в районі Вовчинецьких озер в с. Вовчинець (т.1 а.с.119-120).

Рішенням від 22.02.2012 р. 11-ї сесії 6-го демократичного скликання Вовчинецької сільської ради про передачу громадянам у власність земельних ділянок вирішено дати дозвіл ОСОБА_15 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.121).

Згідно Договору №1368 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (т.1 а.с.124) Архітектурно-планувальне бюро управління архітектури і містобудування міськвиконкому зобов`язалося виготовити на замовлення ОСОБА_15 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с.124, 125).

Комісією у складі: Голови Вовчинецької сільської ради, Директора Департаменту архітектури та містобудування, заступника начальника Управління Держкомзему у місті Івано-Франківську, начальника відділу охорони культурної спадщини та музейної роботи ОДА, Головного державного санітарного лікаря міста Івано-Франківська, Головного спеціаліста державного управління охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області, землекористувача на підставі Рішення 11-ї сесії 6-го демократичного скликання Вовчинецької сільської ради від 22.02.2012 року складено Акт обстеження земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_15 . На думку комісії, вибрана та обстежена земельна ділянка придатна для ведення особистого селянського господарства при умові виконання заключень та технічних умов відповідних служб. (т.1 а.с.127).

24.04.2012 р. на виконання рішення 11-ї сесії 6-го демократичного скликання Вовчинецької сільської ради від 22.02.2012 року спеціалістом архітектурно-планувального бюро при управлінні архітектури і містобудування складено Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, в присутності землекористувача та суміжних землекористувачів про те, що проведено встановлення та узгодження в натурі меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.128). План встановлення меж земельної ділянки від 24.04.2012 року погоджений Директором Департаменту архітектури та містобудування, заступником начальника Управління Держкомзему у місті Івано-Франківську, Головою Вовчинецької сільської ради, землевпорядником Вовчинецької сільської ради та її землекористувачем ОСОБА_15 (т.1 а.с.131, 132).

Рішенням 26-ої сесії сільської ради 6-го демократичного скликання про передачу громадянам у власність та надання в користування земельних ділянок від 20.05.2014 року вирішено надати дозвіл ОСОБА_15 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для сінокосіння, що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.134).

Довідкою з містобудівного кадастру встановлено, що земельна ділянка площею 0,2330 га по АДРЕСА_1 призначена для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.136, 137).

Представник потерпілого ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що працює сільським головою Вовчинецької сілької ради. В ході чергової перевірки було виявлено, що ОСОБА_15 користується земельною ділянкою в районі АДРЕСА_1 . В серпні 2014 року працівниками Вовчинецької сільської ради було проведено обстеження земельної ділянки, розташованої в районі АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_15 звертався до сільської ради з заявою про виділення йому в оренду земельної ділянки в с. Вовчинець. ОСОБА_15 не надавалася в оренду земельна ділянка. Договір оренди між сільською радою та ОСОБА_15 не укладався. Акт прийому передачі у користування чи оренду ОСОБА_15 земельної ділянки не надавався. Плата за використання земельною ділянкою ОСОБА_15 не проводилися. Сільська рада не зверталася до ОСОБА_15 з претензіями звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в районі АДРЕСА_1 . Вовчинецька сільська ради від користування ОСОБА_15 земельної ділянки АДРЕСА_1 не отримувала жодних доходів. На запитання обвинуваченого ОСОБА_15 , представник потерпілого суду повідомив, що, як житель с. Вовчинець ОСОБА_15 міг безоплатно випасати своїх поні на землях с. Вовчинець.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що працює землевпорядником Вовчинецької сільської ради. Вперше ОСОБА_15 звернувся до Вовчинецької сільської ради з проханням надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки в районі Вовчинецьких озер (за новозбудованою дамбою) в с. Вовчинець. В 2012 році ОСОБА_15 звернувся до Вовчинецької сільської ради з проханням надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в с. Вовчинець. 24.02.2012 року сільська рада надала ОСОБА_15 дозвіл на розробку проекту відведення. ОСОБА_15 не було надано в оренду відповідну земельну ділянку, оскільки останній не зібрав відповідний пакет документів. На її думку, проблеми із зібранням документів виникли через те, що земельна ділянка знаходилася недалеко від дамби. ОСОБА_15 звертався до сільської ради з метою надання йому в оренду відповідної земельної ділянки для випасання коней, породи - поні. В період 2009-2014 років ОСОБА_15 користувався земельною ділянкою в районі Вовчинецьких озер, але сільська рада не пред`являла ОСОБА_15 будь-яких претензій з цього приводу.

Спеціаліст ОСОБА_19 в судовому засіданні підтвердив, що будучи начальником центрального інспекційного відділу інспекції ДАБК в Івано-Франківській області в квітні 2014 року проводив перевірку дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_15 по АДРЕСА_1 . За результатами перевірки було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Даним актом було встановлено, що ОСОБА_15 без відповідних документів дозвільного характеру здійснив будівництво споруди для утримання коней по АДРЕСА_1 .

Сторона захисту обґрунтовує свою позицію наступними доказами та клопотаннями, які були досліджені та перевірені судом під час судового провадження. Вказавши на те, що стороною обвинувачення долучено до матеріалів справи наступні документи: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.04.2014 року складений начальником Центрального інспекційного відділу інспекційного управління № 1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області ОСОБА_19 ; Лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 29.04.2014 року № 7/9/0113/650 (т.1 а.с.64), в якому зазначено, що ОСОБА_15 самовільно збудував приміщення для утримання коней, яке є капітальною спорудою.

Сторона захисту вважає, що вказані письмові докази отримані Івано-Франківським УМВС з грубим порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства України, що підтверджується наступним.

Згідно листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області за № 148/1009/02-38/2015 від 03.02.2015 р. (т.1 а.с.212), який наданий на адвокатський запит від 28.01.2015 р. слідує, що підставою проведення ОСОБА_20 перевірки став лист від 24.03.2014 р. слідчого Івано-Франківського МВ УМВС ОСОБА_21 (т.1 а.с.44). Проте слідчий ОСОБА_21 такими діями грубо порушив вимоги ч.3 ст.110 КПК України, оскільки рішення про проведення такої перевірки на стадії досудового розслідування кримінального правопорушення №0000004 не оформив постановою.

Вказане протиправне звернення слідчого до Інспекції мало місце ще до того, як орган досудового розслідування розпочав перевірку дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_15 та до оголошення йому про підозру.

Не дивлячись на це слідчий у листі від 24.03.2014 року вийшов за межі наданих йому повноважень, констатуючи: «Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_15 самовільно зайняв земельну ділянку загальною площею 0,25 га, яка належить Вовчинецькій сільській раді, де ним самовільно встановлено тимчасову огорожу та самовільно збудовано капітальну споруду».

На думку захисту, наведене являється свідченням упереджених та незаконних дій досудового слідства, чим порушено не лише норми ч.2 ст.40 КПК України, а й конституційний принцип презумпції невинуватості, закріплений в ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України.

Своїм зверненням слідчий ОСОБА_21 , діючи протиправно, упереджено та за надуманими мотивами, дав незаконну вказівку Інспекції держархбудконтролю на проведення перевірки, заздалегідь зазначивши, що ОСОБА_15 здійснив самовільне будівництво, а об`єкт, який на думку слідчого збудував ОСОБА_15 , є капітальною спорудою.

Таким чином слідчий, достовірно знаючи, що для кваліфікації діянь ОСОБА_15 за ч.3 ст. 197-1 КК України необхідно довести, що він самовільно збудував споруду чи будівлю на самовільно зайнятій земельній ділянці, шляхом неправомірного впливу через незаконні вказівки, викладені у зверненні, спонукав Інспекцію держархбудконтролю надати відповідь такого змісту, яка хоч суперечить вимогам чинного законодавства України, проте «влаштовує» орган досудового слідства.

Одночасно слідчий ОСОБА_22 листом від 22.04.2014 року № 4201-00415 (т.1 а.с.61) вдруге звернувся до Інспекції дежархбудконтролю, в черговий раз стверджуючи, що ОСОБА_15 самовільно збудував споруду в с. Вовчинець та просить надати характеристики даної споруди.

За таких обставин, у відповідь на вказаний лист Інспекція надала слідчому відповідь від 29.04.2014 року № 7/9/01-15/650, в якій фактично цитує текст звернення слідчого, проте не досліджує характеристику об`єкта та не проводить жодних методичних досліджень.

Відповідно до Положення про Центральний інспекційний відділ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області (т.1 а.с.226-а.с.229), начальник відділу ОСОБА_19 не уповноважений давати висновки про те, чи являється той чи інший об`єкт спорудою, будівлею, тощо. Такі висновки можуть надавати лише судові експерти у відповідності до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 року № 53/5. Відповідно розділу II п. 5.2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, судові експерти вирішують такі питання, як: Чи є об`єкт (результат виконання робіт) нерухомим майном (спорудою чи будівлею); Яка група капітальності (категорія складності, ступінь вогнестійкості) об`єкта.

Акт перевірки від 07.04.2014 року складений ОСОБА_19 та лист Інспекції архбудконтролю від 29.04.2014 року № 7/9/01-15/650, є недійсними, що підтверджується наступним: згідно відповіді Інспекції на адвокатський запит (т.1 а.с.212) слідує, що підставою проведення перевірки 07.04.2014 р. став лист слідчого Івано-Франківського МВ УМВС № 4201-0004 від 24.03.2014 р. (т.1 а.с.44), проте у Акті перевірки від 07.04.2014 р. зазначено, що така перевірка проводилась на підставі листа ВДСБЕЗ МВ УМВС, однак сторона обвинувачення копію такого листа суду не надала. З огляду на викладене очевидно, що Акт перевірки від 07.04.2014 року складений на підставі неіснуючого документа та всупереч п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а тому результати такої перевірки слід вважати недійсними; в акті перевірки від 07.04.2014 року зазначено, що перевірка проводилась за участю оперуповноваженого ВДСБЕЗ Івано-Франківського МВ УМВС ОСОБА_23 , процесуальний статус якого в кримінальному провадженні № 0000004 юридично не визначений, оскільки він діяв без доручення слідчого та всупереч вимог ч. 2, 3 ст. 41 КПК України, а тому його дії є упередженими, незаконними та такими, що суперечать інтересам служби.

Стороною обвинувачення, долучено до матеріалів справи лист ТОВ Науково-виробниче підприємство «ГІС» № 1-1/29 від 23.04.2014 року (т.1 а.с.62) в якому зазначено, що ним обраховано площу земельної ділянки по вул. Приозерній в с. Вовчинець. Проте такий лист отриманий всупереч вимогам ч.3 ст.110 КПК України, оскільки рішення ведення обмірів земельної ділянки на стадії досудового розслідування кримінального правопорушення № 0000004 слідчий ОСОБА_21 не оформив постановою, а листом №4201-000411 від 15.04.2014 року. В листі ТОВ «НВП «ГІС» № 1-1/29 від 23.04.2014 року (т.1 а.с.62) зазначено, що на земельній ділянці по вул. Приозерна в с. Вовчинець знаходиться капітальна споруда. Проте вказане товариство не уповноважене робити висновки про те чи являється той чи інший об`єкт спорудою, будівлею тощо, оскільки воно не є експертною установою. Окрім цього питання про наявність чи відсутність споруд на вказаній земельній ділянці перед таким Товариством взагалі не ставилось.

Враховуючи вищенаведені обґрунтування сторони захисту, щодо посилання стороною обвинувачення на Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.04.2014 року, лист Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Івано-Франківській області від 29.04.2014 року за № 7/9/0113/650; лист ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» № 1-1/29 від 23.04.2014 року, суд оцінює їх критично.

Разом з тим ці фактичні дані суд не може покласти в основу обвинувального вироку, оскільки їх слід визнати, відповідно до ст.87 КПК України, недопустимими доказами через істотні порушення прав людини і основоположних свобод.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку,на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами,дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України.

При цьому, згідно ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх не можливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Як вбачається з ухвали Івано-Франківського міського суду від 19.03.2015 року доручено органу досудового розслідування по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_15 за ч. 3 ст. 197-1 КК України (слідчому відділу Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області) з метою перевірки та уточнення даних, необхідних для розгляду кримінального провадження, призначити відповідну експертизу для отримання висновку про те чи є будівлею або спорудою вказане приміщення конюшні по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.236-238).

Постановою старшого слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС від 16.04.2015 року призначено у даному кримінальному провадженні експертизу, на вирішення якої поставлене питання чи є будівлею або спорудою вказане приміщення конюшні по АДРЕСА_1 (т.2 а.с.10-11).

З повідомлення НДЕКЦ за №3-Б від 22.04.2014 р. (т.2 а.с.16) та таблиці (т.2 а.с.17) встановлено, що проведення експертизи є неможливим, оскільки в результаті натурного огляду земельної ділянки встановлено, що по АДРЕСА_1 відсутнє приміщення конюшні. За таких обставин, у експерта не має жодних вихідних даних, що унеможливлює проведення вищезазначеної експертизи.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26.07.2016 року (т.2 а.с.161-162) доручено cлідчому відділу Івано-Франківського МВ УМВС організувати проведення оціночно-земельної експертизи у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_15 за ч.3 ст. 197-1 КК України, на вирішення експертів поставлено питання: яка ринкова вартість даної земельної ділянки площею 0,25 га, в тому числі площею 0,0907 га та площею 0,0047 га, яка розташована на території Вовчинецької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , станом на липень-жовтень 2009 року?

З повідомлення за №3897, складеного 31.03.2017 року вбачається неможливість дати висновок судової оціночно-земельної експертизи по кримінальному провадженню, оскільки в експертну установу не надійшли витребувані експертом додаткові документи (т.2 а.с.167).

Постановою СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 08.09.2017 року (т.2 а.с.168-170) призначено у провадженні земельно-оціночну експертизу, на вирішення експертизи поставлено питання: яка ринкова вартість даної земельної ділянки площею 0,25 га, в тому числі площею 0,0907 га та площею 0,0047 га, яка розташована на території Вовчинецької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , станом на липень-жовтень 2009 року?

З повідомлення про неможливість надання висновку за результатами проведеної оціночно-земельної експертизи за №960/17-22 від 02.02.2018 слідує, що оскільки ринок продажу земель сільськогосподарського призначення заборонений станом на липень-жовтень 2009 року та на даний час продовжено мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення, експерт не вбачає за можливе надати відповідь на питання щодо ринкової вартості земельної ділянки площею 0,25 га, в тому числі площею 0,0907 га та площею 0,0047 га, яка розташована на території Вовчинецької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , станом на липень-жовтень 2009 року. Вартість земельної ділянки площею 0,25 га, в тому числі площею 0,0907 га та площею 0,0047 га, яка розташована на території Вовчинецької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , станом на липень-жовтень 2009 року, може бути встановлена тільки нормативна грошова оцінка, яка проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою, відповідно до Закону України "Про землеустрій" (т.2 а.с. 173-178).

Враховуючи вищенаведене, суд не може покласти в основу обвинувального вироку повідомлення за №3897, складене 31.03.2017 року про неможливість дати висновок судової оціночно-земельної експертизи по кримінальному провадженню, оскільки в експертну установу не надійшли витребувані експертом додаткові документи (т.2 а.с.167), також суд не може покласти в основу обвинувального вироку повідомлення про неможливість надання висновку за результатами проведеної оціночно-земельної експертизи за №960/17-22 від 02.02.2018 (т.2 а.с.173-178).

Суд повністю погоджується з доводами захисту про те, що відповідно до Положення про Центральний інспекційний відділ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області (т.1 а.с226-а.с.229), начальник відділу ОСОБА_19 не уповноважений давати висновки про те, чи являється той чи інший об`єкт спорудою, будівлею тощо.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_16 - сільський голова Вовчинецької сілької ради показав, що сільська рада не зверталася до ОСОБА_15 з претензіями звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в районі вул. Приозерна с. Вовчинець, а як житель с. Вовчинець ОСОБА_15 міг безоплатно випасати своїх поні на землях с. Вовчинець.

Показання свідків, на яких покладається сторона обвинувачення та які допитані в судовому засіданні суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки вони ні підтверджують, ні спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_15 .

На підставі наведеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, суд дійшов висновку про те, що усі здобуті докази не можуть враховуватись при постановлені обвинувального вироку, оскільки є недопустимими, а відтак в діяннях ОСОБА_15 відсутній склад кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Вказане також зазначено в практиці Європейського суду з прав людини «плід отруйного дерева» - юридична метафора, введена Верховним Судом США для опису доказів, отриманих за допомогою незаконно здобутих відомостей (рішення у справі «Гефген проти Німеччини», 30.06.2008, заява № 22978/05, п. 168).

Мається на увазі, що якщо джерело доказів («дерево») є недопустимим, то всі докази (відомості), отримані за його допомогою («плоди»), будуть такими ж (справа «Яременко проти України» (№2)», заява №66338/09, п.66).

У рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський суд вказав, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до їх несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням викладеного, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий сторонами обвинувачення та захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_15 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення участі у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст.62 Конституції України, ОСОБА_15 виправдати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_15 визнати невинуватим та виправдати за ч. 3 ст. 197-1 КК України за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_24