Провадження №1-кп/523/684/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 р. суддя Суворовського районного суду м.Одеси - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси суду перебуває кримінальне провадження №0000966 від 15.07.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

10.03.2023 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту належного йому майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 . В обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_6 зазначає, що арешт який був накладений на його власність, позбавляє його права розпоряджатись власним майном, тому просив про задоволення клопотання та скасування арешту. Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши наданні сторонами матеріали, суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6,7 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст.13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приймаючи, до уваги обставини про те, що під час вирішення питання по вказаному клопотанню, доведено, що ОСОБА_6 є добросовісним власником майна, суд вважає можливим скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом, який був накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси 06.08.2021р. в рамках кримінального провадження №0000966 від 15.07.2021р. та відповідно передати вказаний транспортний засіб власнику із можливістю користування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.174 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.08.2021р. на автомобіль марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користування транспортним засобом - скасувати, в іншій частині ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.08.2021р. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1