У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.02.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.04.2023р. включно з визначенням застави у розмірі 130000 грн.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через необґрунтованість клопотання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.04.2023 року включно з визначенням застави у розмірі 130000 грн.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні СВ ВП №2 ХРУП ГУ НП України в Херсонській області перебуває кримінальне провадження за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 23.02.2023 близько 12:51 годин, ОСОБА_6 знаходячись за адресою: м. Херсон, пров. Сибірський, переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу психотропних речовин, зробив з метою збуту так звану «закладку» кристалічної речовини, яка згідно висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № СЕ19/115-23/2833 НЗПРАП від 24.02.2023 містить особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса діючої психотропної речовини PVP ( 1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, становить 0,45 г.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізувати прямий єдиний умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, зберігав при собі з метою збуту 18 згортків з кристалічною речовиною, обмотаних ізоляційними стрічками чорного та сірого кольорів, для подальшого зручного здійснення «закладок» психотропної речовини, до моменту їх вилучення із незаконного обігу співробітниками поліції в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Херсон, вул. Колодязна, біля будинку №41, яке мало місце 23.02.2023 року о 15 годині 00 хвилин.

Відповідно до висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № СЕ19/115-23/2832 НЗПРАП від 24.02.2023, кристалічна речовина, яка міститься в 1 із 18 згортків обмотаному ізоляційною стрічкою чорного кольору, вилученого в ході особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містить у своєму складі особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP у складі речовини становить 0,4696 г.

24.02.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, який офіційно не працює та не має легальних джерел доходу, офіційно не одружений, дітей на утриманні не має, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ ВП №2 ХРУП ГУ НП України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000276 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

24.02.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколом затримання ОСОБА_6 , від 23.02.2023 р., в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.02.2023 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.02.2023 р.; протоколом огляду місця події від 23.02.2023 р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 23.02.2023 р.; висновками експерта № СЕ19/115-23/2833 НЗПРАП від 24.02.2023 та № СЕ19/115-23/2832 НЗПРАП від 24.02.2023; власними поясненнями ОСОБА_6 у судовому засіданні та іншими матеріалами провадження.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, проживає у м. Херсон, який на даний час є прифронтовим містом та межує з тимчасово окупованими територіями, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована наявністю вищевказаних ризиків.

Слідчим суддею також були взяті до уваги дані щодо особи підозрюваного, а саме, що підозрюваний не працює та має постійне місце проживання.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апелянта відносно того, що з ухвали слідчого судді об`єктивно вбачається відсутність висновку, що мав би належність до предмету встановлення і доказування кола юридичних фактів та те, що суд обмежився наведенням переліку законодавчих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи не є слушними, оскільки суттєво не зменшують встановлені в судовому засіданні ризики.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.02.2023 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: