ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5408/22 Номер провадження 11-кп/814/1174/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2019 року за №0001086, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 30 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 і закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2019 року за №0001086, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за фактом якого проводилось досудове розслідування, сплинув та особу, причетну до його вчинення, не встановлено.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 30 серпня 2022 року та ухвалити нову ухвалу, якою направити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2019 року за №0001086, до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні в порушення вимог закону та практики Європейського суду з прав людини проводилось тривалий час, неповно та неефективно, без здійснення необхідних слідчих, процесуальних дій і виконання прийнятих процесуальних рішень та вказівок.

До початку апеляційного розгляду прокурор і потерпіла, будучи належним чином повідомленими про місце, дату, час розгляду провадження, до суду апеляційної інстанції не з`явились і заявили клопотання щодо проведення апеляційного розгляду без їх участі, у зв`язку з чим на підставі ч.4 ст.405 КПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється за відсутності учасників судового провадження.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження за клопотанням прокурора й кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог місцевим судом дотримано.

На підставі ч.1 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Згідно з приписами ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Так, у ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави й умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Таким чином, застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

У силу вимог п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, в разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Закриття кримінального провадження з цієї підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (абз.4. ч.4 ст.284 КПК України).

Виходячи з ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді обмеження волі. Воно не віднесене до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно ж до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки в разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2019 року за №0001086, за фактом заподіяння ОСОБА_6 02 травня 2019 року приблизно о 07 годині 50 хвилин по вул. Гвардійській, 1 у м. Полтава легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п.1-А, а.к.п.272).

У даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру нікому вручено не було, жодна особа як підозрювана не допитана, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Разом з цим, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, закінчився, оскільки з часу його вчинення (02 травня 2019 року) станом на час подання прокурором клопотання про закриття кримінального провадження до суду (25 серпня 2022 року) минуло більше 3 років.

За змістом ст.284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за підставою, визначеною в п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. За наявності всіх визначених законом вимог закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Тому, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, органом досудового розслідування не встановлено, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за таке кримінальне правопорушення закінчився, місцевий суд прийняв правильне рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Між тим, доводи апеляційної скарги, які зводяться до неповноти та неефективності проведення досудового розслідування, не впливають на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст.284 КПК України за наявності передбачених для цього законом підстав.

Наведений підхід узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (судові рішення суду касаційної інстанції від 13 червня 2022 року у справі №641/7/21, від 25 січня 2021 року у справі №397/282/20, від 22 березня 2021 року у справі №326/1101/20, від 16 серпня 2021 року у справі № 941/996/20, від 28 грудня 2020 року у справі 285/664/20, від 22 листопада 2021 року у справі №310/3335/21, від 09 серпня 2021 року у справі №682/915/21, від 01 грудня 2020 року у справі № 264/4166/20, від 12 березня 2021 року у справі № 379/1594/19).

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 30 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2019 року за №0001086, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4