УХВАЛА
"24" січня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м.Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2022 для розгляду даного кримінального провадження визначено колегію суддів Київського районного суду м.Харкова у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_8 . Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: перебування судді у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (відповідно до Наказу голови Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 №02-03/213 від 23.09.2022 «Про надання відпустки по догляду за дитиною судді ОСОБА_7 »).
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід.
У судове засідання потерпілі, обвинувачений, захисник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
Неприбуття в судове засідання інших учасників провадження не перешкоджає розгляду питання про самовідвід головуючої судді- ОСОБА_1 .
Колегія суддів, заслухавши доводи судді ОСОБА_1 про самовідвід, думку сторони обвинувачення, дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, прийшла до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
З метою дотримання цієї гарантії, в частині запобігання можливій необ`єктивності та упередженості судді,статтями 75 та 76 КПК України встановлено виключний перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.
Статтею 76 КПК України встановлена недопустимість повторної участі судді у кримінальному провадженні, в тому числі в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій за умови, що суддя брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Адже хоча діяльність судді із судового контролю не має прямого відношення до вирішення кримінального провадження, проте він знайомиться з матеріалами досудового розслідування, і у нього при цьому складається внутрішнє переконання щодо його обставин, особи підозрюваного, що може позначитися на об`єктивності й неупередженості судді при розгляді кримінального провадження по суті.
Для забезпечення вимоги щодо недопущення повторної участі судді у кримінальному провадженні законодавцем закріплено, зокрема інститут самовідводу, який передбачає інструменти для запобігання можливій необ`єктивності та упередженості судді. Таким чином, у випадку встановлення суддею факту своєї участі у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, на нього у відповідності до статей 75-76,80 КПК України покладається обов`язок заявити самовідвід. Такий самовідвід, за умови колегіального здійснення судового провадження, розглядає цей же склад суду (частина 1 статті 81 КПК України).
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу (самовідводу), суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює пріоритет міжнародного права в Україні.
Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
Відповідно до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно з пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.
Керуючись статтями 35,75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3