Справа № 626/430/23 Провадження № 1-кп/626/184/2023
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

22 лютого 2023 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда, матеріали кримінального провадження №0002817 від 08.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2023 року до Красноградського районного суду надійшло кримінальне провадження №0002817 від 08.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України.

Вказане кримінальне провадження надійшло до суду з Харківської обласної прокуратури.

Відповідно до ст.35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду в цей же день 20.022023 року було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 по розгляду даного кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та інші учасники кримінального провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд справи на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до висновку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки підстав для прийняття рішень по справі, передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.314 КПК України, а саме: про затвердження або відмову в затвердженні угоди; про закриття кримінального провадження або про повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. Дане кримінальне провадження підсудне Красноградському районному суду Харківської області.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що по даному провадженню є достатньо підстав для його розгляду в судовому засіданні, суд вважає за необхідне призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, який здійснювати за участю прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого.

Крім того, прокурором в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України, т.я., ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.2 ст.114-2 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років. Тому, усвідомлюючи даний факт, останній може переховуватись від суду, з метою уникнення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від суду та виїхати до АРК Крим.

Крім цього, ОСОБА_5 знаходячись на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим вищевказаних злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості у вчиненні злочинів, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

При цьому захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляд тримання під варто, яке також підтримав і сам обвинувачений ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання захист зазначає, що 07 жовтня 2023 року Ухвалою слідчого-судді Київського районного суду м.Харкова, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів. Який в подальшому було продовжено.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, у своїй Ухвалі послався на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, може іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню, може вчинити інший злочин, все це свідчить про те, що немає неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту.

На теперішній час, досудове розслідування в справі завершене, проведені всі необхідні слідчі дії, проведенні експертизи, розсекречені результати НСРД, подальше тримання підзахисного під вартою є недоцільним та нівелює його право на справедливий суд, оскільки тримаючи особу в умовах несвободи у суду вже формується упереджена думка про винуватість особи.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м 'яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вважаючи необхідним залишення обвинуваченого під вартою, прокурор посилався на доцільність тримання під вартою та на наявність ризиків, які мали місце на досудовому слідстві.

Однак, з таким, твердженням прокурора не можливо погодитися, та звертаю увагу суду, що Верховний суд та ЄСПЛ неодноразово відзначали, що хоча суворість покарання є. визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятком абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Продовження строку тримання під вартою також не може застосовуватися як передбачення вироку у формі позбавлення волі Рішення Європейського суду з прав людини «Мамедов проти росії від 01 червня 2006р».

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не підтверджуються. Докази незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не маються, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.

ОСОБА_5 , не має наміру переховуватися від суду, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, оскільки органом досудового розслідування вилучені всі носії інформації та розсекречені матеріали НСРД, скоювати нові злочин останній не збирається, раніше не судимий позитивно характеризується за місцем навчання і проживання, має тісні соціальні зв`язки.

Обвинувачений має постійно місце реєстрації та місце проживання, має тісні соціальні зв`язки проживає разом зі своєю матір`ю, мав постійне джерело доходів.

В зв`язку з чим просить про скасування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

Таким чином суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту та рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, підозрюваний ОСОБА_5 фактично був затриманий 05.10.2022 о 16 год. 47 хв. в порядку ст.208 КПК України.

06.10.2022 о 12:30 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, тобто у поширенні інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

07.10.2022 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.12.2022 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 30.11.2022 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 06.01.2023.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2022 ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.01.2023, без визначення застави, а в подальшому ухвалою від 28.12.2022р. продовжено до 25.02.2023 року включно.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою судом встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд також вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція ч.2 ст.114-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює ЄС з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Суд при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.114-2 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Крім того, адвокатом ОСОБА_4 в порядку ч.2 ст.27 КПК України, заявлено клопотання про проведення судового засідання в закритому режимі, оскільки на адресу членів сім`ї ОСОБА_5 та його адресу постійно звучать погрози, в тому числі в телеграм каналах та інших соціальних мережах по м.Красноград, які всі вони сприймають реально та побоюються за своє життя.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника, прокурор також не заперечував проти такого клопотання.

З цього приводу суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим Кодексом. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження.

Таким чином, із наданого адвокатом клопотання та додатків до нього, дійсно вбачається необхідність забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в звязку з чим, суд з урахуванням думки всіх учасників процесу, задовольняє дане клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 183, 193, 314, 334 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0002817 від 08.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні в приміщенні Красноградського районного суду Харківської області на 03.03.2023 року о 13-00 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у закритому режимі.

В судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 квітня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання захисту про скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: