Провадження № 1-кс/686/1930/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000311 від 09.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

встановив:

07.03.2023 р. старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою у великому розмірі) посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Вважають, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 причетність до вчинення кримінального правопорушення заперечує.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , відповіднодонаказу №16 о/с від 18.01.2021, обіймаючи посаду поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, являючись працівником правоохоронного органу у званні капітана поліції (далі ОСОБА_6 ), 07.12.2022 близько 16 год. 20 хв. прибувши на виклик ОСОБА_8 та знаходячись у приміщенні належного останній будинку по АДРЕСА_1 , умисно, діючи з єдиним умислом, перевищив свої службові повноваження, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого ОСОБА_9 , діями, за відсутності ознак катування за наступних обставин.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Так, відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.ст. 1, 6, 7 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події .

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» визначеного вимоги до поліцейського заходу.

Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Статтею 42 Закону України «Про Національну поліцію» визначено види поліцейських заходів примусу.

Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Статтею 44 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок застосування фізичної сили.

Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 згаданого Закону, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 №100, поліцейський незалежно від місця свого перебування і разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Так, 07.12.2022 близько 16 год. 10 хв. на мобільний телефон ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про вчинення її чоловіком ОСОБА_9 домашнього насильства за місцем їхнього спільного проживання, що по АДРЕСА_1 .

Реагуючи у відповідності до своїх службових обов`язків на вказане повідомлення ОСОБА_6 , разом з поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 (далі ОСОБА_10 ) на службовому автомобілі вирушили за вказаною адресою.

Того ж дня, 07.12.2022 близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 прибувши до домоволодіння ОСОБА_8 , за її згодою увійшли до будинку, де у приміщенні кухні на дивані знаходився чоловік ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , який побачивши працівників поліції почав нецензурно виражатись на їх адресу.

Тоді ОСОБА_6 , умисно, незаконно, без необхідності, не попереджаючи про застосування фізичної сили, перебуваючи у стоячому положенні, виходячи за межі наданих йому повноважень різко схопив ОСОБА_9 правою рукою за горло, притиснув його до дивану та з прикладенням фізичну силу утримував його у такому положенні близько 20 секунд, фактично не даючи йому можливості підвестись. Тільки на зауваження ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ОСОБА_6 відпустив шию ОСОБА_9 .

Внаслідок таких умисних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 спричинено тілесне ушкодження у вигляді травми шиї із повним переломом правого верхнього рогу щитоподібного хряща гортані з дрібновогнищевим крововиливом в оточуючі м`які тканини, яке не було небезпечне для життя в момент спричинення, а також тілесні ушкодження у вигляді підслизового крововиливу кореня язика справа, крововиливу в грудинно-ключично-соскоподібний м`яз шиї справа, семи саден на передньо-бічній поверхні шиї справа, садна на бічній поверхні шиї зліва, які мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

ОСОБА_6 продовжуючи свої протиправні дії, у той час як ОСОБА_9 перебував у сидячому положенні на дивані, умисно, незаконно, без необхідності, не попереджаючи про застосування фізичної сили, перебуваючи у стоячому положенні, виходячи за межі наданих йому повноважень кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_9 в область потиличної ділянки зліва, спричинивши останньому поверхневу рану лівої потиличної ділянки голови, яка має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_10 запропонували ОСОБА_9 проїхати разом з ними до поліцейської станції Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, на що останній погодився.

З цією метою, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , підтримуючи з обох сторін ОСОБА_9 за руки почали вести останнього до виходу з будинку.

Під час руху, у коридорі вказаного будинку, ОСОБА_9 впав на підлогу та опинився спиною на підлозі. Реагуючи на це поліцейський ОСОБА_6 сів на живіт ОСОБА_9 , умисно, незаконно, без необхідності, не попереджаючи про застосування фізичної сили, виходячи за межі наданих йому повноважень кулаком лівої руки наніс один удар ОСОБА_9 в область правої сторони підборіддя, спричинивши останньому садно на підборідді справа, яке має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

За межами домоволодіння ОСОБА_10 посадив ОСОБА_9 на заднє пасажирське місце службового автомобіля «Renault» «Duster» р.н. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_6 , знаходячись водійському сидінні, розвернувся, схопивши правою рукою ОСОБА_9 за шию та прикладаючи фізичну силу потягнув шию останнього донизу, затиснув голову ОСОБА_9 між передніми сидіннями утримуючи таким чином близько 5 секунд, після чого відпустив, спричинивши останньому крововилив в апоневроз правої потиличної ділянки голови, який має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В рамках кримінального провадження, 06.03.2023, у зв`язку з наявністю підстав для повідомлення про підозру, відповідно до ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Обставинами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, є зібрані у ході досудового розслідування докази, а саме:

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_8 від 09.12.2022;

Протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.12.2022;

Протокол огляду місця події від 09.12.2022;

Протокол огляду трупа ОСОБА_9 від 09.12.2022;

Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 09.12.2022;

Висновок службового розслідування №1210/121/56/01-2022 від 23.12.2022;

Висновок експерта №354 від 14.12.2022;

Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_8 від 09.02.2023;

Висновок експерта №210 від 20.02.2023;

Протокол огляду від 19.01.2023;

Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 01.03.2023;

Отже, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена безальтернативна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є вираженим.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається та це підтверджено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 знайомі із потерпілою ОСОБА_8 та вони є кумами.

З огляду на наведене, аргументи захисника і підозрюваного про відсутність указаного ризику та бажання впливати на свідка і потерпілу не можуть бути взяті до уваги.

Досліджуючи наявність ризику продовження зайняття підозрюваним протиправною діяльністю, зокрема вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає указаний ризик наявним, проте можливість його прояву, виходячи із встановлених обставин, є невисокою.

У клопотанні слідчого достатнього обґрунтування указаного ризику не наведено.

При обранні запобіжного заходу в слідчий суддя зобов`язаний зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого , міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Аналізуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, відсутність у ОСОБА_6 судимостей, його соціальний та сімейний стан, зокрема те, має на утриманні малолітніх дітей, позитивну характеристику, слідчий суддя приходить до переконання про дієвість застосування ініційованого запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано причетний до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що містить підвищену суспільну небезпечність та завдає репутаційної втрати правоохоронному органу.

Слідчий у клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Оцінюючи ступінь усіх встановлених ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, причетності ОСОБА_6 до перевищення службових повноважень, слідчий суддя, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження, за викладених обставин приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 такого запобіжного заходу.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.

Разом із цим, слідчий суддя вважає, що указаний запобіжний захід буде дієвим із встановленням заборони залишати місце проживання у певний час доби.

Отже, саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі зможе забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Особисте зобов`язання в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати його ризики в силу відсутності достатніх для цієї стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

А тому аргументи сторони захисту про непричетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення з посиланням можливість у такому разі обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ,слідчий суддя відхиляє.

Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 слід встановити у межах строку досудового розслідування, який його не перевищить.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня із зобов`язанням ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора за кожною вимогою;

- не відлучатися із с.Борисів без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 і свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України (у разі наявності).

Ухвала діє по 06 травня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя