Справа № 202/4215/23
Провадження № 1-кс/202/2085/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 12.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000458 від 12.12.2022 за фактом отримання неправомірної вигоди начальником відділу містобудування та архітектури головним архітектором Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області за виготовлення паспортів прив`язки тимчасових споруд (МАФів) на теритоії м. Верхівцеве.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що у листопаді 2022 року ОСОБА_5 , діючи за довіреністю від ПП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ), звернулася до керуючого справами Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 з приводу надання земельних ділянок під будівництво комерційних об`єктів у м. Верхівцеве, Дніпропетровської області.

Під час розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повідомив останній порядок отримання дозвільних документів, а саме про необхідність подання заяв до Верхівцевської міської ради та розроблених ескізів будівель, з прив`язкою до місцевості, та про необхідність передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США за кожний об`єкт. Крім того, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що за ці кошти він не тільки вирішить питання надання права користування землею, а й питання всіх приєднань до комунікацій, під час ведення бізнесу він буде приглядати за об`єктами.

З метою обговорення отримання паспортів прив`язки на тимчасові споруди (МАФи) ОСОБА_7 завів ОСОБА_5 д кабінету начальника відділу містобудування та архітектури головного архітектора Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 , яка повідомила, що надання паспортів прив`язки це її ділянка роботи, для цього їй необхідно надати ескізи МАФів та відомості щодо будівельних матеріалів. Також ОСОБА_8 повідомила, що її послуги будуть коштувати 10 000 грн. за кожний об`єкт, але взагалі, процедура отримання паспортів прив`язки тимчасових споруд, відповідно до діючого законодавства, є безкоштовною.

В подальшому, 27.12.2022 близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Верхівцеве, в ході розмови, яка відбулася в автомобілі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на скоєння злочину, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище для отримання матеріальних коштів незаконним шляхом, діючи всупереч інтересам служби, під час розмови з ОСОБА_5 повідомила останній про необхідність передачі їй грошових коштів в сумі 12 000 грн. за виготовлення паспортів прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по вул. Вокзальна та вул. Центральна у м. Верхівцеве (МАФів) та надала реквізити карткового рахунку своїй доньки ОСОБА_9 IBAN НОМЕР_2 .

03 січня 2023 року о 15 год. 36 хв. ОСОБА_5 , виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_8 щодо надання неправомірної вигоди в сумі 12 000 грн. за виготовлення паспортів прив`язки тимчасових споруд ( НОМЕР_3 ) здійснила банківський переказ зі свого карткового рахунку на рахунок наданий ОСОБА_8 НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_2 ), відкритий на ім`я ОСОБА_9 , доньки ОСОБА_8 .

Таким чином, начальник відділу містобудування та архітектури головний архітектор Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 , 03.01.2023, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи у м. Верхівцеве, реалізуючи свій злочинний умисел на скоєння злочину, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище для отримання матеріальних коштів незаконним шляхом, діючи всупереч інтересам служби, використовуючи картковий рахунок своєї доньки, отримала від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 12 000 грн. за виготовлення 2-х паспортів прив`язки групи з двох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 .

До скоєння даного злочину встановлено причетність: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, яка має вищу освіту, працює на посаді начальника відділу містобудування та архітектури головного архітектора Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму.

09.03.2023 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставинами, що дають підстави у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підозрювати саме ОСОБА_8 є:

- Заява про вчинення кримінального правопорушення;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 16.12.2022;

- протокол огляду речей і документів від 03.01.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 14.02.2023 з додаткам;

- паспорт прив`язки групи з двох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 на замовлення ФОП ОСОБА_10 ;

- паспорт прив`язки групи з двох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 на замовлення ФОП ОСОБА_10 ;

- протокол огляду від 10.03.2023;

- протокол про результати негласної слідчої (розшукової) дії: контроль за вчиненням злочину від 21.01.2023;

- протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 21.01.2023;

- документи вилучені в ході обшуку у приміщенні Верхівцевської міської ради АДРЕСА_1 , де фактично здійснює свою діяльність начальник відділу містобудування та архітектури головний архітектор Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинила тяжкий корупційний злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, з конфіскацією майна.

Приймаючи до уваги, що санкція 3 ст. 368 України передбачає конфіскацію майна, а не накладення арешту на вищевказане майно, може призвести до його відчуження або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що буде перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , а саме:

-земельну ділянку кадастровий номер :02:071:0053 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210)

-гараж, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33677012);

- частина житлового будинку, за адресою АДРЕСА_4 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Санкцією ч.3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Настання негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно для інших осіб не передбачається.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання про арешт майна в порядку вимог ч. 2 ст. 172 КПК України без участі підозрюваної.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності осіб, які беруть участь у судовому засіданні, не здійснюючи аудіо-, відеофіксацію судового засідання, відповідно до вимог ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В силу ст. 41 Конституції України кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 12 ст.170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно з п. 1, 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, внесені 12.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458.

09.03.2023 в порядку ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду для вивчення, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 16.12.2022;

- протоколом огляду речей і документів від 03.01.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 14.02.2023 з додаткам;

- паспортом прив`язки групи з двох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 на замовлення ФОП ОСОБА_10 ;

- паспортом прив`язки групи з двох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 на замовлення ФОП ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду від 10.03.2023;

- протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії: контроль за вчиненням злочину від 21.01.2023;

- протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 21.01.2023;

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до наданих слідчому судді інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 325361986 від 10.03.2023, № 325362035 від 10.03.2023 та № 325362083 від 10.03.2023 встановлено, що за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 зареєстровані об`єкти нерухомого майна, а саме:

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:071:0053 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210)

- гараж, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33677012);

- 1/2 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що, наразі, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно підозрюваного буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту нерухомого майна підозрюваної може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, передачі, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи мету накладення арешту - забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом із тим, заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Аналогічна позиція викладена, також, у рішеннях по справах «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА_2 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші.

Підозрювана ОСОБА_11 володіє зазначеними у клопотанні об`єктами нерухомого майна на законних підставах та матиме можливість реалізації свого права на володіння та користування належним їй майном, що не суперечитиме вимогам п.п. 11, 12 ст.170 КПК України, практиці Європейського суду з прав людини та принципам Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, накладення арешту на нерухоме майно із забороною розпорядження (зокрема відчуження у будь-якій формі) на думку слідчого судді забезпечить потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, буде співрозмірним та пропорційним втручанням у права підозрюваної, адже, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваній на праві приватної власності, може призвести до подальшого його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, передачі, відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить забезпечення конфіскації майна як виду покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 12.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2,7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України на об`єкти нерухомого майна, що на праві власності належать підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 із забороню розпорядження (зокрема відчуження у будь-якій формі) до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, а саме на:

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:071:0053 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210);

- гараж, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33677012);

- 1/2 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1