Справа № 455/1329/22
Провадження № 1-кп/455/266/2022
ВИРОК
Іменем України
03 листопада 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ясениця Замкова Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою за вчинення домашнього насильства за статтею 173-2 КУпАП щодо свого племінника ОСОБА_5 , що підтверджується постановами Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.06.2022 та 15.06.2022, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 з 25.05.2022 по 03.06.2022 перебуваючи в с. Ясениця Замкова Самбірського району Львівської області, маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство відносно свого племінника ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.
Продовжуючи свої систематичні протиправні дії, 14.08.2022 приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_3 перебуваючи неподалік сільського магазину в с. Ясениця Замкова Самбірського району Львівської області, вчинив відносно свого племінника ОСОБА_5 психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, чим принижував його честь і гідність та завдав шкоди психічному здоров`ю племінника ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.
Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті, та пояснив, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, та оголошеному прокурором.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував щодо дослідження доказів по справі у спрощеному порядку, зазначив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.
З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за статтею 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно статті 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного,який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, також береться до уваги його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він офіційно не працевлаштований, неодружений, за даними облікової документації під динамічним спостереженням у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, який з місця проживання характеризується посередньо, щиро кається, а також береться до уваги думка потерпілого, який у своїй заяві зазначає, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних або близьких відносинах.

Аналізуючи вимоги статей 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією статті 126-1 КК України, - у виді арешту, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для застосування більш суворого покарання чи звільнення від кримінальної відповідальностісудом не встановлено.

Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1