ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1263/21

Провадження № 1-кп/486/27/2023

14 лютого 2023 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження № 0000160 від 11.05.2021 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, що має вищу освіту, не одруженого, працюючого оператором хімцеху ВП ПАЕС ДП НАЕК "Енергоатом", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 10.05.2021 року близько 20 год. 40 хв., знаходячись неподалік під`їзду № 1 по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з ОСОБА_9 , під час якої, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, перебуваючи зверху ОСОБА_9 , наніс не менше трьох ударів кулаками рук в область голови останнього, спричинивши середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому скроневого відростку виличної кістки з права з викривленням носової перетинки, після чого наніс ще один удар правою ногою в область його обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді суцільного крововиливу на нижній повіці правого ока, на спинці носу, верхньому та нижньому повіці лівого ока з крововиливом видиму склеру лівого ока та набряком м`яких тканин в ділянці лівої щоки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 197 від 17.05.2021 року, ОСОБА_9 , 1981 року народження, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: перелому скроневого відростку виличної кістки з права з викривленням носової перетинки та суцільним крововиливом на нижній повіці правого ока, на спинці носу, верхньому та нижньому повіці лівого ока з крововиливом видиму склеру лівого ока та набряком м`яких тканин в ділянці лівої щоки, що відносяться до середньої тяжкості по ознакам довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків. Передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та значну втрату працездатності менш як на одну третину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно 10.05.2021 року приблизно о 19.30 годині між ним та потерпілим ОСОБА_9 біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 сталася сварка з приводу того, що потерпілий ображав свою колишню дружину ОСОБА_10 , яка на даний час проживає з ним. Він наніс потерпілому удари кулаками рук в область голови та один удар ногою в область його обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що дійсно 10.05.2021 року о 20.40 годині біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 підійшов до нього та розпочав сварку, в ході якої вдарив його 2-3 рази по обличчю, після чого вони впали і він наніс йому ще декілька ударів в обличчя. Коли обвинувачний піднявся, то наніс йому ще удар ногою в обличчя, а саме в район ока. Цивільний позов не заявляв.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, в якій зазначено, що у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, за місцем роботи характеризується добре, раніше не судимий, враховує суд і той факт, що тяжких наслідків від скоєння кримінального правопорушення не настало.

У розумінні ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає повне визнання вини, щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України, думку обвинуваченого, захисника, які також просили застосувати ст. 75 КК України, позицію потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи потерпілого ОСОБА_9 , що обвинувачений заслуговує покарання тільки у вигляді 2 років позбавлення волі судом сприймаються як слушні. Однак, суд вважає, що спричинення обвинуваченим потерпілому моральних страждань в результаті скоєння злочину регулюються чинним законодавством, зокрема зверненням з відповідним позовом до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрат пов`язаних з проведенням експертиз не понесено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Флешкарти «SanDick 16 GB» та диски DVD-R з наявними на них відеофайлами, які визнано речовими доказами, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000160.

З підстав передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1