Номер провадження:1-кс/521/4077/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській оласті ОСОБА_6 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Ананьївського району, с. Долинське, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, працюючого адміністративним працівником спортзалу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фиктично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніне не судимого

ВСТАНОВИВ:
З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, наступне.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 07 березня 2022 строком на один місяць.
Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022 подовжено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 26 березня 2022 строком на один місяць.
Відповідно до Указу Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 подовжено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 25 квітня 2022 строком на один місяць.
Відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022 подовжено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 25 травня 2022 строком на три місяці, тобто до 25 серпня 2022 року.
Відповідно до Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 затверджений Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 року воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 23 серпня 2022 строком на 90 діб, тобто до 23 листопада 2022 року.
На початку серпня 2022 року більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , яка полягала у вчиненні розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, а саме на потерпілу ОСОБА_8 з метою заволодіння майном останньої, поєднаного з проникненням до її житла.
В подальшому, ОСОБА_7 заздалегідь домовившись з ОСОБА_4 про спільне вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_8 , діючи узгоджено, та маючи єдиний умисел на вчинення вказаного злочину, попередньо розподілили між собою ролі. Так, згідно розподілених ролей ОСОБА_4 повинен був зайти до приміщення квартири, в якій проживала потерпіла ОСОБА_8 , та використовуючи свою значну перевагу у фізичній силі, подолати опір останньої та змусити її сказати, де знаходяться грошові кошти. В цей час ОСОБА_7 повинен був обшукати приміщення квартири потерпілої та заволодіти знайденими грошовими коштами.
Далі, 18.08.2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_4 на автомобілі марки «Тоуоtа Саmгу», на якому ОСОБА_7 з метою приховання своєї злочинної діяльності попередньо змінив держаний реєстраційний номер з ВН63180Х на несправжній НОМЕР_1 , прибули до місця мешкання потерпілої ОСОБА_8 , а саме за адресою АДРЕСА_3 .
В подальшому, того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, згідно розподілених ролей, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 використовуючи предмети для маскування своєї зовнішності, а саме кепки, перчатки та медичні маски, в умовах воєнного стану запровадженого з 07.03.2022 - Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 затверджений Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 року проникли через незачинені двері до приміщення квартири в якій знаходилася потерпіла ОСОБА_8 а саме до квартири АДРЕСА_4 .
В подальшому, ОСОБА_4 діючи в злочинній змові з ОСОБА_7 відповідно до заздалегідь розробленого плану та згідно розподілених ролей, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка лежала на ліжку, вхопив останню своєю лівою рукою за обличчя та закрив рот та ніс, а своєю правою рукою вхопив ОСОБА_8 в області шиї, придушив та притиснув до ліжка, таким чином подолавши опір останньої та позбавивши можливості покликати на допомогу. В цей час ОСОБА_7 почав обшукувати приміщення квартири, в якій мешкала потерпіла ОСОБА_8 з метою заволодіння грошовими коштами, що знаходилися у приміщенні.
В подальшому, після подолання опору потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 змусили останню повідомити про місце зберігання грошових коштів у приміщенні квартири. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи діяти згідно заздалегідь розробленого плану та згідно розподілених ролей, відійшов від потерпілої ОСОБА_8 до місця, на яке показала остання та почав обшукувати його з метою заволодіння грошовими коштами. В цей час ОСОБА_4 , продовжуючи діяти згідно заздалегідь розробленого плану та згідно розподілених ролей, продовжував шляхом застосування фізичної сили утримувати потерпілу ОСОБА_8 на ліжку в лежачому положенні.
Після цього, працівниками поліції були викриті та припинені злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що були спрямовані на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 шляхом вчинення розбійного нападу та останні затримані на місці вчиненні злочину правоохоронними органами.
В подальшому 18.08.2022 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КГЖ України затримано у вчиненні вказаного злочину та останньому 19.08.2022 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2022 за № 0000077 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18.08.2022, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом огляду відеозапису від 18.08.2022, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом обшуку автомобіля марки Toyota Camry від 18.08.2022 року, матеріалами оперативних підрозділів та іншими доказами у сукупності.

11.10.2022 постановою керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до19.11.2022.
11.10.2022 Малиновським районним судом м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 19.11.2022.
15.11.2022досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та матеріали кримінального провадження відкриті для ознайомлення стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.
Однак станом на сьогоднішній день підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник та інші сторони у кримінальному провадженні, у тому числі інший підозрюваний та його захисник не ознайомились з матеріалами вказаного кримінального провадження, а тому завершити його, тобто направити з обвинувальним актом до суду не представляється можливим.

Завершити досудове розслідування в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.11.2022 не представляється можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, надати сторонам кримінального провадження матеріали для ознайомлення, в тому числі і додатки до нього (перегляд відеозаписів, ознайомлення з відеозаписами допитів свідків у кримінальному провадженні, ознайомлення з висновками експертиз, тощо), скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Підозрюваний підтримав клопотання захисника.

Розглянувши клопотання та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотань, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000077 від 28.07.2022 р.

Відповідно до повідомлення про підозру від 19.08.2022 р., ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Виходячи з положень п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Крім того, відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні із триманням під вартою, є домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання.

За результатами розгляду даного клопотання, слідчим суддею встановлено існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду від 19.08.2022 р., якою було обрано запобіжний захід, також було доручено Державному бюро розслідувань України провести дослідження фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього фізичного насилля з боку працівників поліції та нанесення йому тілесних ушкоджень.

А також, зобов`язано посадових осіб Національної поліції України та Малиновськуокружну прокуратури м. Одеси забезпечити невідкладне судово-медичне обстеження громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зважаючи на виявлені під час судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу тілесні ушкодження та зроблену ним заяву про застосування до нього фізичного насилля з боку працівників поліції.

01.09.2022 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внесені відомості до ЄРДР та відкрито к/п № НОМЕР_2 за ознаками ч. 2 ,ст. 365 КК України за фактом завдання 18.08.2022 року тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 працівниками правоохоронних органів.

Обов`язок забезпечити невідкладне судово-медичне обстеження громадянина ОСОБА_4 , покладений ухвалою слідчого судді на Малиновську окружну прокуратуру не виконано.

Разом з тим, отримані гр. ОСОБА_4 тілесні ушкодження: у вигляді переламу кісток носу зі зміщенням фрагментів, переламу дуги лівої скроневої кістки, перелами латеральної стінки (в області лобно-скроневого шову) та нижньої стінки лівої орбіти (перелами кісток лицьового черепа), - викликають погіршення стану його здоров`я та потребують лікування (планового оперативного втручання), отримання якого є неможливим в умовах тримання під вартою.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 має місце проживання у АДРЕСА_2 , за якою проживає разом з батьком, матір`ю та рідним братом. Зазначена квартира належить його батьку - ОСОБА_12 на праві власності, що підтверджується відповідним договором.

Враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі стан здоров`я обвинуваченого.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 3 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, наведеної в п. 77 рішення Суду у справі «Кущ проти України» охорона здоров`я ув`язнених осіб повинна забезпечуватися належним чином. Відсутність належної медичної допомоги може становити поводження, що суперечить статті 3 Конвенції.

Медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ухань проти України»).

Суд враховує наявні відомості про виставлені діагнози підозрюваному ОСОБА_13 , які потребують постійних додаткових інструментальних методів обстеження та лікування (операції) тільки виключно в спеціалізованих медичних закладах МОЗ за відповідним профілем.

Також суд бере до уваги, що подальше тримання під вартою ОСОБА_4 може призвести до настання значних негативних наслідків для його здоров`я.

Таким чином, стан здоров`я ОСОБА_4 поза всяких сумнівів викликає занепокоєння. У справі «Каприковський проти Польщі» ЄСПЛ зазначає, що подальше тримання заявника під вартою без відповідного лікування і допомоги становило нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження, яке сягало рівня порушення статті 3 Конвенції. У цій же справі ЄСПЛ зазначає, що мало місце порушення статті 3 Конвенції у зв`язку з відсутністю адекватного та належного лікування.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 19 грудня 2014 року однією із вагомих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належне врахування стану здоров`я обвинуваченого та визначення можливості отримувати медичну допомогу в умовах СІЗО. Для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який з підстав врахування стану здоров`я суд повинен переконатися у наявності підтвердної медичної документації про стан здоров`я та оцінити можливість надання ефективної допомоги в лікуванні захворювання обвинуваченого в умовах СІЗО.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04 квітня 2013 року слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Всі примусові заходи, що застосовуються в процесі, повинні розглядатися не як покарання особи, а як обмеження прав громадянина з певною метою. Однак, тримання під вартою, як запобіжний захід, з правової точки зору за формою майже тотожне покаранню у вигляді позбавлення волі, проте не є покаранням, а примусовим заходом, який застосовується з метою забезпечення інтересів правосуддя. У даному випадку, інтереси правосуддя можливо забезпечити іншим більш м`яким запобіжним заходом.

Оцінивши в сукупності ступень тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному за вчинення інкримінованого йому злочину, та враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має незадовільний стан здоров`я, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ч. 1, ч. 3 ч. 5 ст. 177 КПК України, не відпали, але зменшились. Стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1, ч. 3 ч. 5 ст. 177 КПК України та наявні підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного передбачених ч.5 ст. 194 КПК України зобов`язань.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволення клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про змну запобыжного заходу задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги.
Строк дії ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 17.11.2022 року та діє до 17.01.2023 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, а саме:
- прибувати по першому виклику до органів слідства, прокуратури та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- своєчасно повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
Негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за ухвалою суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1