УХВАЛА

(про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою)

Справа № 348/2044/22

Провадження № 1-кс/348/26/23

29 січня 2023 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП ОСОБА_3 , прокурора Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні нікого не має, з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Клопотання надійшло до суду 17.01.2023.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 06.11.2022 щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітан поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обставини, зазначені в клопотанні.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 06.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2022 приблизно о 21 год. ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_7 , 2007 р.н., спільно із іншими особами перебували за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 .

В подальшому, близько 22.15 год. неповнолітня ОСОБА_7 вийшла з будинку ОСОБА_8 та пішла до свого місця проживання. Слідом за нею пішов ОСОБА_5 , та з метою зґвалтування останньої наздогнав її на АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є неповнолітньою особою та не зможе чинити активного фізичного спротиву, ОСОБА_5 схопив її рукою за шию та почав душити, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді травми шиї, синців та травматичного ларингіту.

Після цього, висловлюючись нецензурною лайкою, погрожуючи подальшим застосуванням фізичної сили до неповнолітньої, ОСОБА_5 стягнув з неї штани та труси. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 повернув неповнолітню ОСОБА_7 до себе спиною та притиснувши потерпілу до дерев`яної огорожі, вчинив із потерпілою дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої, тим самим зґвалтував неповнолітню ОСОБА_7 .

31.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

При відвідуванні місця проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , останній був відсутній по місцю постійного проживання, а також ОСОБА_5 достовірно знаючи про явку 09.01.2023, 10.01.2023 та 13.01.2023 на 10 год. до слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області з метою Проведення слідчих дій, до службового кабінету № 29 СВ Надвірнянського РВП не прибув.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. З ст. 152 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , висновком експерта № 210 від 18.11.2022, висновком експерта № 169 від 20.12.2022, та іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

В клопотанні слідчого зазначено що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а в подальшому буде переховуватись від суду, а також може незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування чи суду є те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, відповідно до КК України, безальтернативно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, усвідомлює неминучість покарання за нього, що може у будь-який час спонукати його покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєний ним злочин.

Оскільки ОСОБА_5 не прибув на три виклики слідчого до службового кабінету № 29 СВ Надвірнянського РВП та по місцю свого постійного проживання відсутній, останній переховується від органу досудового розслідування.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні є те, що він знає їх анкетні дані, проживає в одному і тому ж населеному пункті, тому перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на них.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, розлучений, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зав`язків.

Вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів. Тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, та відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України і враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, без визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є умисним проти статевої свободи та статевої недоторканості, вчинене із застосуванням насильства, та яке є особливо тяжким.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, надали пояснення, аналогічні змісту клопотання, просили клопотання задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки в діях ОСОБА_5 вбачається більш м`яка кваліфікація. В зв`язку з цим просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`ягкий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за більш м`якою статтею. Також просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Оцінка і мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.

Запобіжні заходи можуть застосовуватись зокрема до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру.

31.10.2022 на підставі ст.ст. 276, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про те, що ОСОБА_5 оголошено про підозру, вручено повідомлення про підозру та роз`яснено суть підозри, про що свідчить його особистий підпис.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

28.01.2023 о 08 год. 45 хв. в м. Києві підозрюваного ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 17.01.2023, та доставлено його до приміщення Надвірнянського районного суду.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , висновком експерта № 210 від 18.11.2022, висновком експерта № 169 від 20.12.2022, та іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінально-протиправне діяння, інкриміноване йому стороною обвинувачення.

Щодо посилання сторони захисту на неправильність кваліфікації дій підозрюваного суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому суд не бере до уваги посилання підозрюваного та його захисника щодо правильності кваліфікації злочину, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу дане питання не вирішується.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 152 КК України застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 неодружений, офіційно не працює, в будь-який момент може змінити місце проживання, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Крім того під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, та судом було надано дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що опинившись на волі він зможе продовжувати ухилятись від органів досудового розслідування та суду та не виконувати процесуальні рішення.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного ОСОБА_5 (особливості поведінки, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування, тощо) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним вважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість ймовірного покарання.

При оцінці ризику впливу на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, потерпіла та свідки ще не були допитані в судовому засіданні, тому підозрюваним може бути здійснений вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особи та він проживає з ними в одному населеному пункті, а тому перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на них.

Таким чином слідчим та прокурором наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні особли тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Так, особистого зобов`язання для запобігання трьом доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_5 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Застосування особистої поруки є неможливим, оскільки відсутні особи, які б висловили готовність надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу.

Посилання сторони захисту про можливість застосуваня до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя вважає необгрунтованими, оскільки враховує характер підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав ОСОБА_5 , але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а так само особу підозрюваного, та наявність ризиків переховування, та можливості впливу на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності підозрюваного самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Крім того суду не надано доказів про місце можливого перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом, не зазначено правові підстави проживання ОСОБА_5 в такому житлі, стан придатності житла до проживання, дані про інших осіб, які проживають у відповідному житлі, їх думку щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 домашнього арешту у відповідному житлі. Тому застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не дає змоги в повній мірі нівелювати існуючі ризики, у тому числі переховування від суду.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо розміру застави.

Щодо застави слід зазначити, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме що кримальне правопорушення вчинено щодо неповнолітньої особи, без її добровільної згоди та проти її волі (зґвалтуванні), наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, міцність соціальних зв`язків підозрюваного; майновий стан підозрюваного, та інші обставини в сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Висновки суду.

Враховуючи наведене слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задоволити, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно відмовити, оскільки слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 задовільнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Визначити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 з 08 год. 45 хв. 28 січня 2023 року до 08 год. 45 хв. 28 березня 2023 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1