У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні подання голови Шевченківського районного суду міста Києва про вирішення питання щодо направлення кримінального провадження № 220 210 000 000 004 10 від 30 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду 28.11.2022, а в провадження судді-доповідача - 29.11.2022, надійшло подання голови Шевченківського районного суду міста Києва про вирішення питання щодо направлення кримінального провадження № 220 210 000 000 004 10 від 30.12.2021 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Вказане подання голови суду винесено на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 18.11.2022 та обґрунтоване тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 220 210 000 000 004 10 від 30.12.2021 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, був затверджений прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 у приміщенні Офісу Генерального прокурора, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Різницька, б. 13/15, та яка територіально розташована у Печерському районі м. Києва, на який не поширюється юрисдикція Шевченківського районного суду міста Києва, а тому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, не підсудне Шевченківському районному суду міста Києва.

09.12.2022 на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якій він просить провести судовий розгляд без його участі у зв`язку з неможливості прибути в судове засідання, проте просив врахувати позицію сторони обвинувачення і визначити підсудність вказаного кримінального провадження Шевченківському районному суду міста Києва.

Обвинувачений ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду подання повідомлений у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка якого в судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду клопотання за приписами ч. 4 ст. 34 КПК України, ще і за тим, що в судовому засіданні бере участь захисник його інтересів - адвокат ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які подання голови Шевченківського районного суду міста Києва підтримали частково та вважали, що провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області за місцем вчинення кримінального правопорушення, перевіривши матеріали кримінального провадження № 220 210 000 000 004 10 від 30.12.2021 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, та мотивування подання про визначення підсудності обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, колегія суддів дійшла наступного.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, зокрема, за поданням місцевого суду, як передбачено ч. 2 ст. 34 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Водночас, абз. 6 вищезазначеної норми процесуального закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що набрав чинності одночасно з набранням чинності Закону України "Про затвердження Указу Президента "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який, зокрема, Указом від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, тобто який тривав на час звернення прокурора до місцевого суду з обвинувальним актом у досліджуваному кримінальному провадженні - 09.08.2022 (а.п. 43).

Згідно з ч. 9 ст. 615 КПК України в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022, яка регулює особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, було визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Однак, 25.08.2022 набрав чинності Закон України № 2462-IX "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану" від 27.07.2022, відповідно до якого, зокрема, внесено зміни до ч. 9 ст. 615 КПК України та визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічний підхід застосовується і щодо дії процесуальної норми права.

Зокрема, ч. 1 ст. 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому, закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Це положення процесуального закону узгоджується з підходами Європейського суду з прав людини, який вважає, що принцип унеможливлення зворотної дії закону в часі не застосовується, коли нове законодавство ставить особу в сприятливіший стан (Scoppola v. Italy, заява № 126/05, п. 102-111).

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп).

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що під час дії воєнного стану при вирішенні питання належного суду, який має розглядати кримінальне провадження, в аспекті суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення на стадії підготовчого провадження, потрібно виходити з приписів ч. 9 ст. 615 КПК України саме в редакції Закону України № 2462-IX від 27.07.2022, що узгоджуються з приписами ч. 1 ст. 34 КПК України з огляду і на засади кримінального провадження, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, зокрема ч. 1 ст. 32 КПК України.

У свою чергу, за нормою ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної підсудності якого закінчене досудове розслідування.

З матеріалів провадження вбачається, що до 09.08.2022 до Шевченківського районного суду міста Києва з Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 220 210 000 000 004 10 від 30.12.2021 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України

Як випливає зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у службовому підробленні, складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за попередньою змовою групою осіб, які, як зазначено в обвинувальному акті, вчинені у приміщенні ГП "Стрілецький-спортивний клуб" ТСО України за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Логінова, б. 26, що територіально відноситься до м. Біла Церква Київської області, отже і провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області на час проведення підготовчого судового засідання та звернення з поданням місцевого суду.

За вказаним, подання голови Шевченківського районного суду міста Києва про направлення кримінального провадження № 220 210 000 000 004 10 від 30.12.2021 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 615 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Подання голови Шевченківського районного суду міста Києва задовольнити частково.

Матеріали кримінального провадження № 220 210 000 000 004 10 від 30 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, направити для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .