ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_2 підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , та секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП В Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000564 від 05.03.2023за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання надійшло до суду 07.03.2023 та відповідає вимогам ст. 184,187 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 - 06.03.2023.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000564 від 05.03.2023за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2022, приблизно о 06 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу багатоповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із його знайомим ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків, завдав останньому не менше шести ударів кулаками правої та лівої рук по різним частинам тіла.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, взявши в одну з рук ніж, який попередньо приніс з собою, та завдавним останньому не менше десяти ударів по різним частинам тіла.

Внаслідок зазначених вище ударів ОСОБА_8 нанесено ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, уламкових переломів скроневої кістки праворуч та лобно-тім`яної кістки по типу розтрощення з лінійним вдавленням з пневмоцефалією на рівні перелому, забою обох легень, перелому скронево-орбітального комплексу ліворуч, правобічного пневмоторексу, перелому кісток носу зі зміщенням, перелому щитовидного хряща парасолітально праворуч, множинних ножових поранень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, просили суд обрати більш мякий запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, оскільки підозрюваний проживає разом з матір`ю у м.Фастові, є військовослужбовцем.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відомості за даним фактом 05.03.2023 слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за №0000564 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05.03.2023, о 21 год. 40 хв., ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06.03.2023 ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, ризик знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушенняа також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, оцінюючи ризик переховування з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, вважає за необхідне зазначити наступне.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду) оскільки підозрюваний ОСОБА_3 скоїв умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, з місця вчинення злочину втік та переховувався від правоохоронних органів, тому, прогнозуючи неминучість тривалого покарання у вигляді ув`язнення, він, без виключення, буде переховуватись від правоохоронних органів, як спосіб уникнення від відповідальності;

Крім цього ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 в межах вказаного кримінального провадження, може стати причиною ухилення останнього від явки до слідчого, прокурора чи суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), якийобґрунтовується тим, що на даний час слідством ще вживаються заходи, спрямовані на повне, всебічне встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення, в тому числі відшукання будь-яких слідів, речей та документів, які мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний

ОСОБА_3 та знаючи анкетні дані свідків, які вказують на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_3 може впливати на потерпілого та свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час введення на території України воєнного стану, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , уродженець м. Фастів Київської області, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, навідник 1 мінометного відділення 1 мінометного взводу 1мінометної батареї 3 механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 05.03.2023, проведеним біля будинку № 21 по вул. Івана Ступака м. Фастів, в ході якого виявлено сліди речовини бурого кольору на земельному покритті біля вказаного будинку та на дверях до під`їзду № 1;

- протоколом огляду місця події від 05.03.2023, проведеним в приміщенні Фастівської БЛІЛ, в ході якого виявлено та вилучено одяг та речі, належні потерпілому ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 05.03.2023, приблизно о 06:00 годині ранку в його квартиру постукав невідомий йому чоловік, на тілі та одязі якого були сліди крові, та який пояснив, що чоловік на ім`я ОСОБА_10 завдав йому тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 який в ході проведення допиту пояснив, що 05.03.2023, приблизно о 06:00 годині вийшов з будинку АДРЕСА_3 та побачив, що поряд з сусіднім будинком знаходяться двоє чоловіків, один з яких одягнений у військову форму, а інший в цивільний одяг. Чоловіки гучно кричали один на одного, сварилися. Потім чоловік, одягнений у цивільний одяг, почав штовхати чоловіка у військовій формі та руками хапати його за верхній одяг;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , який в ході проведення вказаної слідчої дії на фотознімках впізнав особу, яким виявився ОСОБА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , який відтворив обставини, на які він вказує під час допиту;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 05.03.2023 він гуляв разом зі своїм псом по вул. Івана Ступака м. Фастів. та почув, що поряд з будинком № 21 стоять двоє чоловікові, один з яких одягнений у військовій формі, а інший в цивільному одязі, та гучно сваряться. Потім, ОСОБА_12 побачив, що чоловік у цивільному одязі почав завдавати удари кулаками рук по різним частинам тіла чоловіка у військовій формі;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 ,який в ході проведення вказаної слідчої дії на фотознімках впізнав особу, яким виявився ОСОБА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 , який відтворив обставини, на які він вказує під час допиту;

- протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згідно постанови Шевченківського районного суду від 31.01.2023 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за місцем проживання та місцем служби характеризується негативно, тому існують підстави вважати, що у разі перебування ОСОБА_3 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Також, суд звертає увагу, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що підозрюваний схильний до вчинення злочинів, інші запобіжні заходи : особисте зобов`язання не може бути застосовано, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, оскільки ОСОБА_3 є військовослужбовцем, а отже більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість інкримінованого злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який з дружиною не проживає та знаходиться на стадії розлучення, характеризуючи данні із місця проживання і з місця служби є негативними, та з урахуванням того, що в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу домашнього арешту, на застосуванні якого наполягав підозрюваний та його захисник.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184,193,194,196 КПК України, -

П о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП В Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000564 від 05.03.2023за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, навідник 1 мінометного відділення 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 03 травня 2023 року.

Строк дії ухвали до 03.05.2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1