У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5956/22

№ 1-кс/183/1665/22

31 жовтня 2022 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчоїслідчого відділу Новомосковського РВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000871 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -
за участю
представника власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5

встановив:

слідчий слідчого відділення Новомосковського РВПГУНП в Дніпропетровській областізвернулася до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що 02 вересня 2022 приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 , де остання запропонувала ОСОБА_6 спільно таємно викрасти чуже майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_8 , на що він дав свою добровільну згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, вчинене в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло, яке знаходиться у вказаній квартирі, та яке належить ОСОБА_8 , та розподілили між собою ролі.

Реалізуючи єдиний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою полегшення проникнення до квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , 09 вересня 2022 року у невстановлений під час досудового розслідування час, не посвячуючи ОСОБА_9 в свої злочинні наміри, попросила останню зробити дублікат ключів від вхідних дверей до вказаної квартири.

Продовжуючи реалізовувати єдиний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 12 вересня 2022 року приблизно о 08 годині 45 хвилин, на автомобілі «OPEL VECTRA B», чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до будинку АДРЕСА_3 , зайшли до під`їзду вказаного будинку, де ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі, залишилися у під`їзді, та у випадку якщо їх дії стануть явними для очевидців події, подати ОСОБА_7 сигнал тривоги, а ОСОБА_7 , згідно відведеної їй ролі, направилася до квартири АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення майна, з метою проникнення у приміщення квартири та здійснення крадіжки майна, за допомогою виготовленого дублікату ключа відчинила зачинені на замок вхідні двері, проникла всередину приміщення, де у спальній кімнаті у ганчірці біля ліжка, за ширмою побачила грошові кошти у сумі 50 000 Євро, що згідно курсу НБУ (станом на 12 вересня 2022 року = 36,7112) прирівнюється до 1 835 560 гривень, грошові кошти у сумі 9 000 доларів США, що згідно курсу НБУ (станом на 12 вересня 2022 року = 36,5686) прирівнюється до 329 117 гривень 40 копійок, та на дивані побачила ноутбук марки «Asus» моделі «К53U», чорного кольору,планшет марки «Lenovo» моделі «A3300-GV», білого кольору, які належать ОСОБА_8 , та визначила їх для себе як об`єкти злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно, вийшла з вказаної квартири.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденим майном, покинули місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 164 677 гривень 40 копійок, що є особливо великими розмірами.

Враховуючи викладене, та те, що потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків спричинених злочином на загальну суму 60 000 Євро та 10 000 доларів США, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої злочином, а також можливої конфіскації майна виникла необхідність в арешті майна підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

В судове засіданняслідчийне з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутності.
Представник власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що заперечує в заявленому клопотанні, вважає, що слідчий вводить в оману суд. Квартиру купила мати ОСОБА_10 за свої кошти, гроші передавав клієнтці її батько від продажу попередніх квартир. ОСОБА_4 торгує на ринку, має дохід, крім того невідомо, де потерпіла заробила гроші у такій сумі. Квартира у власності ОСОБА_11 і вона не має відношення до справи. В заявленому клопотанні просить відмовити, крім того слідчий посилається на докази, а їх не долучив.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання не обґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.
17 вересня 2022 року відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000871 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

25 жовтня 2022 року склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 00000871 перекваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

26 жовтня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.5 ст. 185 КК України як тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Слідчим суддею також досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 16 вересня 2022 року; протокол огляду місця події від 16 вересня 2022 року; допит потерпілої ОСОБА_8 від 17 вересня 2022 року; додатковим допитом потерпілої ОСОБА_8 , від 21 вересня 2022 року; додатковий допит потерпілої ОСОБА_8 , від 28 вересня 2022 року; допит свідка ОСОБА_12 від 29 вересня 2022 року; протокол огляду предмета від 29 вересня 2022 року; допит свідка ОСОБА_13 від 29 вересня 2022 року; протокол огляду предмета від 29 вересня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 29 вересня 2022 року; протокол огляду предмета від 29 вересня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол перегляду відеозапису від 29 вересня 2022 року; протокол перегляду відеозапису від 29 вересня 2022 року; протокол перегляду відеозапису від 29 вересня 2022 року; допитом свідка ОСОБА_16 від 05 жовтня 2022 року; оглядом предмета, а саме: ноутбуку марки «Asus» моделі «К53U» та планшета марки «Lenovo» моделі «A3300-GV» від 05 жовтня 2022 року; обшуком за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого вилучено ключ, який можливо привести в дію (відімкунути) циліндровий механізм до врізного замку вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 від 05 жовтня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/104-22/32561-ТР від 21 жовтня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/104-22/32553-Д від 19 жовтня 2022 року; допит свідка ОСОБА_9 від 08 жовтня 2022 року; допит неповнолітнього свідка ОСОБА_17 від 11 жовтня 2022 року; допит підозрюваного ОСОБА_6 від 25 жовтня 2022 року.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185КК України, відповідно до санкції якого передбачено покарання, у тому числі у вигляді конфіскації майна або без такої.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правовупідставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди,яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на нормизакону.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати;документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

Однак, зазначених вимог закону слідчий, не дотримався.Так, із клопотання слідчого про арешт майна, зяким він звернувся до суду вбачається, що він, як на підставу для накладення арешту на майно, посилається на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, та зазначає, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та на п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) необхідно накласти арешт.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 30 вересня 2022 року на підставі договору купівлі-продажу у власність придбала квартиру загальною площею 44.8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №312428822 від 14.10.2022, мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору купівлі-продажу у власність придбала квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

26 жовтня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_19 у цьому кримінальному провадженні не допитана, не має статусу підозрюваного, обвинуваченого, слідчий суддя позбавлений належної законної можливості оцінити необхідність накладення арешту на майно та встановити зв`язок між купівлею квартири ОСОБА_20 і наданням грошей ОСОБА_21 .
Крім того, слідчий не взяв до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В зв`язку з чим в заявленому клопотанні слідчого про накладення арешту необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

в задоволенні клопотання слідчогослідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна квартири загальною площею 44.8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_18 , та іпотеко держателем якої є ОСОБА_22 у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України - відмовити.

Копію ухвали суду направити власнику квартири ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1