Справа № 755/1359/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000021 від 05.01.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який навчається у Вищому професійному училищу № 25 м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

29.12.2022 року приблизно о 16 годині ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5 та невстановленими особами знаходились на території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 99 м. Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 12, де ОСОБА_3 помітив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Redmi Note 8T", який попросив надати йому під приводом здійснення телефонного дзвінка. Після здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_3 повернув ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон та вони продовжили разом проводити час.

Того ж дня у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, а саме належним мобільним телефоном марки "Redmi Note 8T", шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, надати йому вказаний мобільний телефон, а ОСОБА_5 , будучи впевненим у тому, що він дійсно має намір здійснити телефонний дзвінок, не здогадуючись про його протиправні наміри, передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки "Redmi Note 8T".

Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_3 відійшов від потерпілого для здійснення дзвінка та, переконавшись, що ОСОБА_5 не спостерігає за ним, зник із місця вчинення кримінального проступку, а вказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3800 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 29.12.2022 року приблизно о 16 годині він перебував разом із ОСОБА_5 в компанії своїх знайомих на території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 99 м. Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 12, де він помітив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Redmi Note 8T", який попросив надати йому для здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_5 надав телефон. Після здійснення дзвінка ОСОБА_3 повернув указаний мобільний телефон ОСОБА_5 . Пізніше він знову попросив у ОСОБА_5 надати йому вказаний мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, в свою чергу ОСОБА_5 вдруге передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_3 , однак, взявши у руки вказаний мобільний телефон, він вирішив ним заволодіти та продати в ломбарді, а тому відійшов від потерпілого та пішов до ломбарду, де заклав вказаний мобільний телефон, отримавши за нього грошові кошти у сумі 2 500 грн., якими він розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_5 показав, що 29.12.2022 року приблизно о 16 годині він перебував разом із ОСОБА_3 в компанії своїх знайомих на території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 99 м. Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 12. У ході розмови ОСОБА_3 попросив у нього мобільний телефон марки "Redmi Note 8T для здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий погодився та надав телефон. Після здійснення дзвінка ОСОБА_3 повернув указаний мобільний телефон, однак через деякий час ОСОБА_3 знову попросив надати йому вказаний мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий, не здогадуючись про наміри ОСОБА_3 та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_3 поверне вказаний мобільний телефон, передав його ОСОБА_3 , після чого той відійшов від потерпілого, під приводом здійснення телефонного дзвінка, та зник у невідомому напрямку, прочекавши його на тому місці близько двох годин, попросив перехожих викликати поліцію. З часу вчинення кримінального правопорушення шкода йому не відшкодована, ОСОБА_3 вибачення не просив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, допитавши потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, не працює, навчається у Вищому професійному училищу № 25 м. Києва, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також суд враховує стан здоров`я та рівень розвитку неповнолітнього, характеристику з місця навчання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, умови його життя та виховання, зокрема суд враховує те, що обвинувачений виховується в неповній сім`ї, оскільки батько не приймає участь у його вихованні, з місця навчання характеризується посереднього, заподіяну матеріальну шкоду не відшкодував, однак щиро покаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого та запевнив суд у тому, що більше не вчинить кримінальне правопорушення .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне, з врахуванням досудової доповіді Сектора ювенальної пробації м. Києва, призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадський робіт. У той же час, враховуючи положення ст. 100 КК України, відповідно до якої громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин, оскільки ОСОБА_3 є неповнолітнім, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді 120 /ста двадцяти/ годин громадських робіт. Саме таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання, з урахуванням ст. 100 КК України, у виді 120 /ста двадцяти/ годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 220 гривень за проведення судової експертизи № 257/23 від 17.01.2023 року

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: