Справа № 308/5839/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2023 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 12.01.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Нікополь, Дніпропетровська область, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2023, приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, затіяв сварку із потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , під час якої, діючи умисно, тримаючи в руці кухонний ніж, виявляв ззовні намір позбавити потерпілого життя, тобто погрожував вбивством, демонструючи при цьому для більшого залякування потерпілого кухонний ніж, на зауваження і побоювання потерпілого ОСОБА_4 . ОСОБА_3 не реагував і продовжував до нього наближатись, показуючи реальну можливість здійснити погрозу. За сукупності обставин, що склалися, а саме, ОСОБА_3 , демонструючи предмет, подібний до ножа та висловів про вбивство потерпілого ОСОБА_4 , останній сприйняв погрозу вбивством як реальну загрозу своєму життю.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а саме: погроза вбивством.

Крім того, 11.01.2023, приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час погрози, наніс два удари кухонним ножем потерпілому ОСОБА_4 , після чого повалив останнього на ліжко, та вкусив ОСОБА_4 за ліву частину чола, чим спричинив потерпілому відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12 від 03.02.2023 тілесні ушкодження у вигляді двох видовжених саден на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, видовженого садна на спині в ділянці лівої лопатки, дугоподібного садна на лобі зліва. Дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і по цій ознаці згідно з п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілого ОСОБА_4 , згідно з якою він згідний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КК України та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Прокурором зазначено клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, наявність заяви потерпілого, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження та ч. 1 ст. 129 КК України погроза вбивством.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним проступків, дані про особу винного, який є молодим за віком, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставиною, визначеного ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, зі змінами від 06.11.2009, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин провадження, за яких вчинено діяння, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення проступків, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт та в межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі, остаточно призначивши покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи зброї у даному кримінальному провадженні у сумі 755,12 грн. покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речового доказу вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин;

за ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ: предмет, ззовні схожий на ніж, що передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1