Справа № 157/152/23
Провадження №1-кс/157/103/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000041 від 23.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ворокомле, Камінь-Каширського району Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, не працює, заміжня, раніше не судима, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

встановив:

Слідча СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. по 08 год. наступного дня, строком на 2 місяці та поклавши на останню такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із с. Видерта Камінь-Каширського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 22 грудня 2022 року у період часу з 00 год 10 хв по 00 год 35 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись у кухні житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками AT КБ «ПриватБанку» - «Приват24» та маючи у своєму розпорядженні мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 8» з номером телефону НОМЕР_1 , пароль від якого вона знала і який належить потерпілій ОСОБА_8 , на якому знаходився електронний платіжний засіб «Приват24», держателем якого є ОСОБА_8 тобто, яка згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є фізичною особою і яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу, не маючи офіційного дозволу від володільця додатку «Приват24», у якому з карткового рахунку потерпілої НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» на власний картковий рахунок НОМЕР_3 AT КБ «ПриватБанк» здійснила переказ грошових коштів у сумі 1000 гривень та операції щодо поповнення рахунку номера оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , належного ОСОБА_12 на суму 100 гривень, а також свого рахунку номера оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 на суму 300 гривень, чим вчинила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до підробки особистої інформації потерпілої. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України. Крім того, ОСОБА_5 22 грудня 2022 року в період часу з 00 год 10 хв по 00 год 35 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який продовжено згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16.11.2022 на 90 діб, знаходячись у кухні житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, використовуючи телефон марки «Хіаоmі Redmi 8» з номером телефону НОМЕР_1 , пароль від якого вона знала і який належить потерпілій ОСОБА_8 , на якому знаходився електронний платіжний засіб «Приват24», в результаті несанкціонованого входу від імені ОСОБА_8 до особистого кабінету «Приват24», з карткового рахунку потерпілої НОМЕР_2 AT КБ «ПриватБанк» переказала на власний картковий рахунок НОМЕР_3 AT КБ «ПриватБанк» 1000 гривень та аналогічним способом поповнила рахунок номера оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , належного ОСОБА_12 на суму 100 гривень, а також, свій рахунок номера оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 на суму 300 гривень, внаслідок чого спричинила потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 1400 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану. Крім цього, ОСОБА_5 22 грудня 2022 року о 00 год 36 хв в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який продовжено згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16.11.2022 на 90 діб, знаходячись у кухні житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою повторного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрала належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 8», чорного кольору, ІМЕ1 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , з серійним номером НОМЕР_8 , вартістю 3016 гривень 67 копійок, чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. З урахуванням наведеного, 27.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 369 КК України. Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_5 повністю визнала свою вину та причетність до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень та детально розповіла про обставини їх скоєння. Окрім визнавальних показів самої підозрюваної ОСОБА_5 , її вина у скоєному повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом-заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 щодо крадіжки належного їй телефону та грошових коштів; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що у вчиненні крадіжки підозрює ОСОБА_5 ; протоколом огляду місця події від 23 січня 2023 року, згідно з яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом прийняття речей і документів, які були добровільно видані для приєднання до матеріалів кримінального провадження, в ході чого було вилучено мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 8», чорного кольору від 23.01.2023; висновком судової товарознавчої експертизи від 25.01.2023, а також іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами. Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про її підвищену суспільну небезпечність. Підозрювана ОСОБА_5 ніде не працює та не навчається. При цьому, останній ставиться у вину вчинення кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану в Україні та у час дії комендантської години. За таких обставин постає необхідність у застосуванні відносно останньої такого виду заходу як запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки лише вказаний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Про наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному правопорушенні свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою причетність до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, з метою уникнення покарання, може схиляти потерпілу та свідків до зміни наданих ними показань шляхом їх залякування чи іншого примусу (жоден із свідків у судовому засіданні не допитувався). Крім того, про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_5 , розуміючи, що їй загрожує реальне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, спробує ухилитись від відповідальності за скоєне і намагатиметься переховуватись від слідства та суду, зможе виїхати за кордон. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останньої, оскільки вона підозрюється у вчинені умисних корисливих тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваною виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваної тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останньою обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути обраний, оскільки вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної із підстав, які зазначених вище.

Слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримали з викладених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просили застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, захисник пояснив, що підозрювана з`являється на виклики до слідчого, покладених на неї законом обов`язків жодного разу не порушила, слідчим та прокурором не доведено ризиків, про які зазначається у клопотанні, а ризик впливу на потерпілу та свідків, що також не доведено, може бути виключено шляхом покладення обов`язку заборонити спілкування з ними. Підозрювана пояснила, що має місце проживання, проживає у с. Видерта, виховує дитину, заміжня, але проживає однією сім`ю з іншим чоловіком, щоразу з`являлася на виклики до слідчого і на даний час їй потрібно звернутися до відповідних державних органів для отримання документів, пов`язаних із соціальним забезпеченням, а тому є потреба у виїзді за межі села.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши додані стороною обвинувачення до клопотання матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 5 ст. 194 КК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Статтею 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, а саме, у крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, у крадіжці, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану та у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23 січня 2023 року, згідно з яким остання дала показання про те, що ОСОБА_5 , з якою вона познайомилися близько двох місяців тому, 22 грудня 2022 року за її запрошенням знаходилася у неї вдома в гостях, а коли та пішла, то вона виявила зникнення мобільного телефону, а звернувшись у середині січня 2023 року до відділення «Приватбанку» дізналася про заблокування її картки та їй повідомили, що останній переказ з її картки був на карту ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23 січня 2023 року, з показань якого вбачається, що він та ОСОБА_5 у другій половині грудня 2022 року були вдома у ОСОБА_8 , а коли підозрювана пішла, то ОСОБА_8 виявила зникнення свого мобільного телефону, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23 січня 2023 року, згідно з яким останній дав показання про те, що приблизно у двадцятих числах грудня 2022 року він із співмешканкою ОСОБА_5 були в гостях у ОСОБА_8 , де розпивали алкогольні напої, відпочиваючи до півночі, а на наступний день він побачив, що хтось повнив йому рахунок на телефоні на 100 гривень, та коли почав зсовувати у ОСОБА_14 , то остання повідомила, що це зробила вона, а також розповіла, що їй прийшли гроші, позичені у ОСОБА_8 , на банківську картку; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25 січня 2023 року, з показань якого вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , мати його товариша ОСОБА_16 , після 15 год 22 грудня 2012 року знаходилася в будинку останньої на кухні, а о 20 год того ж дня до нього подзвонив ОСОБА_17 та повідомив, що у мами пропав телефон, і можливо його забрала ОСОБА_13 ; протоколом прийняття речей і документів, які були добровільно видані від 23 січня 2023 року, відповідно до якого слідчий прийняв від ОСОБА_5 добровільно видані останньою мобільний телефон марки «Redmi 8», чорного кольору, ІМЕ1 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , з серійним номером НОМЕР_8 , висновком судової товарознавчої експертизи від 25 січня 2023 року, згідно з яким ринкова вартість добровільно виданого ОСОБА_5 мобільного телефону складає 3016 гривень 67 копійок.

Відомості про зазначені кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 361 КК України відповідно 23 січня 2023 року та 27 січня 2023 року.

27 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України є корисливими злочинами, відносяться до категорії тяжких злочинів, за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, має місце проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , виховує сина, однак не працевлаштована, постійного регулярного доходу не має, підозрюється у вчиненні, зокрема, злочинів у нічний час, в період воєнного стану.

Такі обставини у сукупності з вагомістю доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри, тяжкістю та суспільною небезпечністю злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також суворістю передбаченого покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів, свідчать про те, що існує ризик вчинення останньою іншого кримінального правопорушення впливу на потерпілу, яка є її знайомою, та свідків, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваної доцільно та необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 23 години до 07 години наступного дня та покласти на неї такі обов`язки строком до 30 березня 2023 року включно: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 год. до 07 год. наступного дня; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Більш м`який запобіжний захід, тобто у вигляді особисто зобов`язання, про застосування якого просив захисник ОСОБА_6 , за вищенаведених обставин не зможе дієво запобігти ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення та впливу на потерпілу, свідків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчої Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 23 години до 07 години наступного дня та покласти на неї такі обов`язки строком до 30 березня 2023 року включно:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 год. до 07 год. наступного дня;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 негайно передати для виконання до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 16 год 20 хв 2 лютого 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1