печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2542/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000510 від 18.10.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2023 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000510 від 18.10.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000510 від 18.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП у м. Києві від 12.04.2021 № 456 о/с ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві, маючи спеціальне звання «старшого лейтенанта поліції», відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, та відповідно до пункту 2 примітки до ст. 368 КК України - службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, ОСОБА_6 є суб`єктом, на якого відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія вказаного Закону.

Так, постановою заступника начальника слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 08.09.2022 відповідно до ст. 39 КПК України визначено групу слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109 від 12.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ч. 364, ч. 3 ст. 191 КК України, старшим слідчим групи слідчих у зазначеному кримінальному провадженні визначено заступника начальника слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 .

Таким чином, заступника начальника слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 відповідно до статті 40 КПК України наділено повноваженнями слідчого, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий є службовою особою органу Національної поліції, уповноважений, в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Окрім того, відповідно до ст. 284 КПК України саме слідчий уповноважений самостійно приймати рішення про закриття кримінального провадження, якщо у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи керівником органу досудового розслідування, згідно ст. 39 КПК України, уповноважений:

1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих;

2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування;

3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора;

4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим;

5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом;

6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого;

7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 3 КПК України керівник органу досудового розслідування є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення.

Як визначено пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Незважаючи на вказані вище норми чинного законодавства ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме в проханні та одержанні ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе за вчинення ним, як службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України.

Поряд з цим, встановлено що слідчими слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Солом`янської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 12.07.2021 за фактами розкрадання коштів АТ «Укрпошта» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 191 КК України.

Відомості про вищезазначене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 12.07.2021, вносились заступником начальника слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 .

У ОСОБА_6 , який був обізнаний з обставинами, що підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні №0000109 від 12.07.2021, виник умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе від директора ТОВ «Рікс Україна» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , за вчинення ним як керівником органу досудового розслідування та старшим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000109 від 12.07.2021 дій спрямованих на повернення мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході проведення обшуку, непритягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні та закриття кримінального провадження.

З метою реалізації свого умислу, 14.12.2022 о 11:02 год ОСОБА_6 , будучи службовою особою, заступником начальника слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві та старшим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000109 від 12.07.2021, зателефонував ОСОБА_9 та запропонував під`їхати до нього на зустріч до Центрального залізничного вокзалу у м. Києві, за адресою: м. Київ, Вокзальна площа.

Прибувши на вказану дату та час до відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, де зустрівся з ОСОБА_6 .

Під час цієї зустрічі ОСОБА_6 почав цікавитися справами ОСОБА_9 та його відношенням до кримінального провадження, на що останній зазначив, що не має відношення до вчинення будь-яких протиправних дій у кримінальному провадженні №0000109, а бажає повернути вилучені під час обшуку мобільні телефони, та вільно здійснювати підприємницьку діяльність.

ОСОБА_6 вказав що для повернення мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході проведення обшуку, непритягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні та закриття кримінального провадження, у подальшому висловить суму неправомірної вигоди та умови, про що повідомить останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, а саме щодо повернення мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , непритягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000109 від 12.07.2021, будучи керівником органу досудового розслідування та старшим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000109 від 12.07.2021, 17.01.2023, приблизно о 16 год. 19 хв., перебуваючи неподалік парку ім. Пушкіна на парковці за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 40, під час зустрічі з ОСОБА_9 , який прибув на його вимогу, ОСОБА_6 , одержав для себе від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 20 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку становить 731 372 гривень, яку останній на вимогу ОСОБА_6 поклав на заднє сидіння автомобіля Lexus державний номерний знак НОМЕР_1 , яким під час передачі грошових коштів керував ОСОБА_11 за повернення мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , непритягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000109 від 12.07.2021.

17.01.2023 ОСОБА_6 затримано за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

18.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчий у клопотанні обґрунтовує ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисники в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання та застосовувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки, посилаючись на необґрунтованість ризиків вказаних в клопотанні. На підтвердження своєї позиції, записники надали копії 22 заяв від поручителів та характеризуючи документи особи стосовно якої розглядається клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав своїх захисників.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000510 від 18.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

17.01.2023 ОСОБА_6 затримано за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

18.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

1. заявою ОСОБА_9 від 17.10.2022 про вчинення кримінального правопорушення;

2. протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 18.10.2022, 25.11.2022, 23.12.2022, 30.12.2022 та 12.01.2023;

3. протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 17.01.2023, які були присутні під час проведення обшуку автомобіля , яким користується у Lexus д.н.з. НОМЕР_1 ;

4. протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України;

5. протокол про результати контролю за вчиненням злочину (що закінчився відкритим фіксуванням) від 13.01.2023 під час якого виявлено факт передачі ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 20 000 доларів США;

6. наказом начальника ГУНП у м. Києві від 12.04.2021 № 456 о/с яким ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві.

7. матеріалами кримінального провадження №0000109 від 12.07.2021, у тому числі постановою від 08.09.2022 про створення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розсівання, старшим слідчих якої визначено ОСОБА_6 ;

8. протоколом огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 12.01.2023;

9. протоколами допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 12.01.2023, які були присутні під час огляду, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 12.01.2023;

10. протоколом обшуку від 17.01.2023 в автомобілі Lexus д.н.з.

НОМЕР_1 на якому пересувався ОСОБА_11 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти (предмет неправомірної вигоди) в сумі 20 000 доларів США, які ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_6 поклав до автомобіля;

11. протоколом обшуку від 17.01.2023 відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНПУ у м. Києві, в ході якого виявлено та вилучено оригінали та копії матеріалів кримінального провадження №0000109;

12. іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані, які характеризують останнього, як особу, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у сумі 134 200,00 грн. з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.03.2023 включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000510 від 18.10.2022.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у сумі 134 200,00 гривні, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_6 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину згідно переліку зазначеного слідчим;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу внести кошти на вищевказаний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_6 в тому числі до фактичного внесення коштів на зазначений рахунок, підозрюваний та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1