Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/119/23
Номер провадження 1-кс/711/50/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000312 від 14.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, працюючого охоронцем агрофірми «Іскра», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням у кримінальному провадженні №0000312 від 14.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 14.11.2022 близько 19 години 20 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по авто дорозі Н-08 Запоріжжя - Бориспіль, зі сторони с. Домантове в бік м. Золотоноша, а саме на 108 км вказаної автодороги в адміністративних межах Золотоніського району Черкаської області, в порушення вимоги п.п. 2.3 б), 12.1, 12.2, 12.6 ПДР, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну, під час руху на заокругленій ділянці автодороги вліво, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, виїхав на праве узбіччя та допустив занос автомобіля з подальшим виїздом на проїзну частину та ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, після чого з`їхав у лівий кювет відносно напрямку свого руху, де допустив перекидання керованого ним транспортного засобу та наїзд верхньою частиною (дахом) на перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/884 від 28.12.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломами 2,3,4,5,6 ребер зліва зі зміщенням, лівобічним гемопневмотораксом (вихід вільного повітря та крові в плевральну порожнину), перелому лівої лопатки, перелому лівої ключиці, саднами та крововиливами м`яких тканин грудної клітки, травми голови зі струсом головного мозку, саднами обличчя, правого вуха, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Пасажир заднього пасажирського сидіння ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-8-02/273 від 15.11.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми голови та тулуба - травми голови з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під м`які мозкові та мозочкові оболонки, на м`яких покривах черепа, переломом верхньої та нижньої щелепи, забійними ранами та саднами на голові, травми тулубу з переломом 5-го грудного хребця, остистих відростків 4-го га 5-го грудних хребців, з ушкодженням тканини печінки, саден на правій верхній кінцівці, шиї, від яких загинув на місці.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета чи предметів, не виключено в термін та під час дорожньо-транспортної пригоди, що вказана в постанові, є складовими сполученої травми голови та тулубу, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, в зв`язку з небезпекою для життя.

Керування транспортним засобом на час даної дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_4 підтверджується висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи № 05-3-08/2469 від 18.11.2022, відповідно до якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,09 проміле).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/13936-ІТ від 23.12.22 порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а саме вимог пунктів п.п. 2.3 б), 2.9 а), 12.1, 12.2, 12.6 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_8 , та завдання ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого та що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

14.11.2022 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 15.11.2022 йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

ОСОБА_4 16.11.2022 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

29.12.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ст. 290 КПК України 29.12.2022 підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

Ініціатор клопотання вказує, що відповідно до вимог ст.ст. 283, 291 КПК України 02.01.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000312 від 14.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України скеровано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Відповідно до звіту авторозподілу 03.01.2023 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 розподілено на суддю Золотоніського міськрайоного суду Черкаської області ОСОБА_9 , підготовче судове засідання не призначено.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 14.11.2022 та додатків до нього; даними протоколу обшуку автомобіля ВАЗ 2112 р.н. НОМЕР_1 та додатків до нього; даними висновку експерта № 05-8-02/273 від 15.11.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , від 14.11.2022; даними протоколу отримання зразків для експертизи від 14.11.2022; даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 , від 15.11.2022; даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 15.11.2022; даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 15.11.2022; даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/13938-ІТ від 22.12.2022; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 15.11.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , від 15.11.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , від 15.11.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , від 15.11.2022; даними висновку експерта № 05-3-08/2469 від 18.11.2022; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2022 та додатків до нього; даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/13936-ІТ від 23.12.2022; даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 27.12.2022; даними висновку експерта № 02-01/884 від 28.12.2022; даними висновку експерта № СЕ-19-22/44727-БД від 28.12.2022.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У зв`язку з тим, що закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 виникла необхідність вирішити питання щодо продовження дії запобіжного заходу.

Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду, так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що свідки у судовому засіданні не допитані, а ОСОБА_4 проживає поряд з свідками та є безпосереднім керівником ОСОБА_7 , тому вказане дає слідству достатні підстави вважати, що обвинувачений має можливість та буде впливати на свідків.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме враховуючи суспільну небезпечність вказаної категорії злочинів та зважаючи, що обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) тобто може вчинити новий аналогічний злочин.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, або домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Також при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_4 прокурор просив врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років; ОСОБА_4 є особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування до нього відповідного запобіжного заходу.

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прокурор зазначає, що хоч запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком від 5 до 10 років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного просив продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив задоволити його, посилаючись на обставини викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, проте на час звернення з даним клопотанням підготовче провадження не було призначено судом, а строк обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу закінчується 12.01.2023, тому виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обраного останньому.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на його необґрунтованість та недоведеність існування ризиків. Його підзахисний визнає свою вину повністю та має намір відшкодувати потерпілим завдану шкоду, а тому повинен працювати. Просив обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію, висловлену його захисником та заперечив проти задоволення клопотання вказавши, що він не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків, всі рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, окрім останнього, скасовані, він має намір відшкодувати потерпілим завдану шкоду, а тому повинен працювати.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, - у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

14.11.2022 року ОСОБА_4 було затримано та 15.11.2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 12.01.2023 включно.

29.12.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також того ж дня, відповідно до ст. 290 КПК України останньому та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

Супровідним листом від 02.01.2023, відповідно до вимог ст.ст. 283, 291 КПК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000312 від 14.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України скеровано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Відповідно до звіту авторозподілу 03.01.2023 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 розподілено на суддю Золотоніського міськрайоного суду Черкаської області ОСОБА_9 (справа №695/3/23)

Згідно до відомостей з Сайту судової влади України справа №695/3/23 призначена до підготовчого судового засідання на 25.01.2023.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 14.11.2022 та додатків до нього;

- даними протоколу обшуку автомобіля ВАЗ 2112 р.н. НОМЕР_1 та додатків до нього;

- даними висновку експерта № 05-8-02/273 від 15.11.2022;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , від 14.11.2022;

- даними протоколу отримання зразків для експертизи від 14.11.2022;

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 , від 15.11.2022;

- даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 15.11.2022;

- даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 15.11.2022;

- даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/13938-ІТ від 22.12.2022;

- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 15.11.2022;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , від 15.11.2022;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , від 15.11.2022;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , від 15.11.2022;

- даними висновку експерта № 05-3-08/2469 від 18.11.2022;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2022 та додатків до нього;

- даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/13936-ІТ від 23.12.2022;

- даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 27.12.2022;

- даними висновку експерта № 02-01/884 від 28.12.2022;

- даними висновку експерта № СЕ-19-22/44727-БД від 28.12.2022.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою від 16.11.2022.

На даний час, ОСОБА_4 висунуто остаточне обвинувачення та матеріали кримінального провадження 02.01.2023 скеровано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні призначено на 25.01.2023, проте строк дії обраного до ОСОБА_4 запобіжного заходу спливає 12.01.2023.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків була врахована при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2022), які на час розгляду даного клопотання не зменшились та не змінились. Так, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи прокурора щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість можливого покарання і під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі, може залишити місце свого проживання, та таким чином останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя вважає, що ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні на час розгляду клопотання не зменшився, оскільки свідками у даному кримінальному провадженні є сусіди обвинуваченого та його підлеглий ОСОБА_7 . Наведене свідчить про те, що обвинувачений може впливати на зазначених свідків, з метою зміни ними своїх показань

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, зважаючи на неодноразове складання стосовно ОСОБА_4 протоколів про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), а також визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП постановою суду від 10.11.2022 року.

Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

На думку слідчого судді, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_4 , що він одружений, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому підстав для зміни або скасування запобіжного заходу суд не вбачає.

За таких обставин, враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), тяжкість вчиненого, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений на 60 днів, а саме до 10.03.2023 включно.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру за ч.3 ст. 286-1 КК України, що потягло загибель особи.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження №0000312 від 14.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 10.03.2023 включно.

Строк дії ухвали визначити до 10 березня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.01.2023 о 08-30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1