Справа № 740/579/23
Провадження № 1-кп/740/165/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження №0000296 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з повною вищою освітою, інваліда 3 групи, який працює начальником зміни олійно-екстракційного виробництва ПРАТ «Ніжинський жиркомбінат», одруженого, має малолітню дитину, 2020 року народження, та непрацездатних батьків інвалідів 2 групи, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022 у період з 20-30 год по 21-00 год ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів тривалих неприязних відносин, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , умисно наніс їй не менше 9 ударів кулаками рук та ногами в область голови, шиї, грудної клітки, тулубу, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому осьового хребця СІІ, що за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, перелому передньої стінки верхньої щелепи зліва, та як наслідок лівобічного травматичного синусита та правобічного етмоїдита, лівобічного перелому VII ребра, що за ознакою тривалості розладу здоров`я на більше ніж 21 добу відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, синців лівої щоки з переходом на верхню губу і підборіддя, синця лівої кроні, синців обох параорбітальних ділянок з поширенням на праву щоку, ран слизової оболонки нижньої губи, відсутність коронкових частин 2 верхніх зубів, синця правої тім`яної ділянки, синця проекції лівого ліктьового згину, синця тилу лівої кисті, синця правого плечового суглобу, синця лівої молочної залози, синця правого стегна, синця лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, багатоуламкового перелому кісток носа, перелому акулової кістки зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю та показав, що між його батьками та їх сусідкою ОСОБА_6 існують тривалі неприязні відносини через постійні сварки ОСОБА_6 , з приводу чого його мати неодноразово скаржилась йому, у відповідь на що він телефонував сину потерпілої, який приїзджав і заспокоював свою матір. 08.08.2022 у період з 20-30 год по 21-00 год його мати в черговий раз по телефону повідомила його про те, що ОСОБА_7 вчинила сварку, нецензурно висловлюється та стукає по їх огорожі. Він зателефонував сину ОСОБА_6 , але він повідомив, що зайнятий, тому він на своєму автомобілі поїхав до своєї матері. Коли він зайшов на подвір*я потерпілої на АДРЕСА_1 , то остання нецензурно висловлювалася на його адресу та адресу його батьків, а коли вона почала образливо висловлюватися про його дружину та малолітню дитину, то він не стримав себе і наніс ОСОБА_6 не менше дев*яти ударів кулаками та ногами в область голови, шиї, грудної клітки, тулубу, чим спричинив ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, про що дуже шкодує. Він неодноразово просив пробачення у потерпілої, примирився з нею, у повному обсязі відшкодував завдані їй матеріальні та моральні збитки. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що не має претензій до обвинуваченого, який відшкодував їй збитки, та просила не позбавляти його волі.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується також іншими доказами, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доказана повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, є інвалідом 3 групи, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність малолітньої дитини, 2020 року народження, та непрацездатних батьків інвалідів 2 групи, обставини, що обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також досудову доповідь органу пробації про можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі, і дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нового злочину відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п*ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один ) рік 6 (шість місяців), якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: ключі металеві у зв`язці 3 (три) шт., які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Ніжинького РВП ГУНП України в Чернігівській області, - повернути ОСОБА_4 за належністю;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1