Справа № 624/388/19
Провадження № 1-кп/529/60/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря c/з - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000113 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Берегове Закарпатської області та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Городокського районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. 16.06.2017 умовно-достроково звільнений з Софіївської виправної колонії №45 на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 , 03.06.2019 близько 11 год. прийшов до Кегичівської ЦРЛ, що розташована по вул.. Калинова в смт. Кегичівка Харківської області та зайшовши до рентген кабінету, побачив жіночу сумочку. В цей час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, після чого, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно та протиправно, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії не помічені сторонніми особами, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку грошей в сумі 300 грн., які належали потерпілій ОСОБА_6 та знаходились в жіночій сумочці, після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В ході перебування кримінального провадження в суді 02.03.2023 між прокурором Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області та обвинуваченим ОСОБА_5 , на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , з участю захисника, укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість, відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Також в угоді зазначене узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на 1 рік із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 просили затвердити угоду, обвинувачений вказав, що наслідки її укладення та невиконання йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд провадження у її відсутність.

Заслухавши сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів. При цьому укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором укладена щодо вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого завдана шкода потерпілій ОСОБА_6 , яка надала свою письмову згоду прокурору на укладення ними такої угоди.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченою про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням під час досудового розслідування експертиз, по справі відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.03.2023 між прокурором Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області і обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000113 від 03.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1