Справа № 216/5358/22
Провадження № 1-кс/216/160/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

18 січня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засідання, у залі суду, в місті Кривому Розі, клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 25.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в проваджені третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі знаходиться кримінальне провадження № 0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст.111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що станом на 24 лютого 2022 ОСОБА_5 перебував на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Херсонської міської ради та перебуває на вказаній посаді по теперішній час.

Згідно зі ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в Україні.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України, захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Херсонська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України, питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права представники влади Російської Федерації (далі - РФ), діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і почали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил РФ було тимчасово взято під контроль м. Херсон обласний центр Херсонської області та частину інших населених пунктів на території Херсонської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які на даний час контролюються (контролювались) та утримуються (утримувались) російськими військами, представниками РФ залучаються особи з числа місцевого населення Херсонської області для формування органів місцевого самоврядування, які виконують функції виконавчих органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, виконуючи обов`язки заступника міського голови м. Херсона з питань діяльності виконавчих органів, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території Херсонської області, зокрема обласного центру м. Херсона, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ виявив бажання допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Херсонської області та, зокрема, м. Херсона, системи органів державної влади РФ, у тому числі органів місцевого самоврядування.

Так, з метою завдання шкоди України, вчиняючи дії на спрямовані на системну допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора у становленні та зміцненні окупаційної влади, а також недопущення контролю української влади, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, починаючи з березня 2022 року по теперішній час, перебуваючи на території м. Херсона, будучи обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, діючи умисно, з власної ініціативи добровільно вчиняв дії спрямовані на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, шляхом продовження негласного виконання обов`язків у складі окупаційної військової адміністрації, налагодження роботи підприємств комунально-житловій сфері за російським законодавством, участі у створенні механізмів отримання представниками країни агресора платежів та зборів.

Таким чином, було забезпечено належне функціонування наступних об`єктів: Військово-цивільної адміністрації Херсонської області РФ, поліції РФ, підрозділів Росгвардії, ФСБ та ЗС РФ.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних дії, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора -, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

26.11.2022 о 13 год. 50 хв. ОСОБА_5 , затриманий слідчим ТУ ДБР у м. Мелітополі, у порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

27.11.2022 підозрюваному ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Також відповідно до витягу з реєстру нерухомого майна ОСОБА_5 належать об`єкти нерухомого майна:

- АДРЕСА_1 , у частці 1 ціла;

- АДРЕСА_2 , у частці 1/3;

Враховуючи вищезазначене, а також те, що санкція ч.1 ст. 111-2 передбачає конфіскацію майна, у сторони кримінального провадження з боку обвинувачення, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить клопотання задовольнити з підстав, які в ньому зазначені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводився за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2022 року за № 000040 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів не рухомого майна щодо суб`єкта № 320031378 від 12.01.2023 року 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів не рухомого майна щодо суб`єкта № 320032008 від 12.01.2023 року будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту майна - те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна як покарання, передбаченого санкцією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за злочин, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з наданих матеріалів клопотання 27 листопада 2022 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Враховуючи, що санкція ч.1 ст.111-2 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існують підстави для накладення арешту на майно.

Зі змісту ч. 2 ст. 131 КПК України вбачається, що арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права свободи, про які йдеться у клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Зважаючи на вище викладені обставини, аналізуючи норми діючого процесуального законодавства, беручи до уваги завдання кримінального провадження щодо розумності та справедливості обмеження права власності, враховуючи обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення поданого слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132,167, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу Херсонської обласної прокуратури, про арешт майна ОСОБА_4 , в рамках розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 25.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме на:

- 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- будинок АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборонивши власнику та уповноваженим ним особам відчуження та розпорядження даним нерухомим майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1