Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3047/22
номер провадження 1-кс/695/693/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000939 від 20 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК Україн. В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.10.2022 близько 14:00 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи переробленим мотоциклом без реєстрації рухаючись на території Золотоніського району, Черкаська область по а/д. Кліщинці - Вереміївка, в напрямку с. Вереміївка, не впорався з керуванням та допустив перекидання керованого транспортного засобу. В наслідок ДТП водій трициклу (саморобного), д.н.з. відсутній, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: трусу головного мозку, переломів ребер та його госпіталізовано до КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня».

За даним фактом 20 жовтня 2022 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000939 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Оглядом місця події встановлено, що водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи переробленим трициклом без реєстрації рухаючись на території Золотоніського району, Черкаська область по а/д. Кліщинці - Вереміївка, в напрямку с. Вереміївка, не впорався з керуванням та допустив перекидання керованого транспортного засобу. Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений транспортний засіб трицикл (саморобний), який був переданий на зберігання ФОП ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на який прокурор просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

У судове засідання прокурор не з"явився, до початку розгляду клопотання надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити.

У судове засідання власник майна ОСОБА_4 , не з`явився.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000939 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, під час досудового розслідування вилучено трицикл (саморобний) з великими габаритами, який був переданий на зберігання ФОП ОСОБА_5 за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 21.10.2022 зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями абзацу першого частини третьої ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на вказаний вище транспортний засіб є збереження речового доказу та запобігання його знищення, перетворення, відчуження чи приховування від органів досудового розслідування.

Підставою для арешту транспортного засобу є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення та яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а також необхідністю проведення експертиз.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що відповідно до клопотання та матеріалів доданого до нього, органом досудового розслідування проведено огляд транспортного засобу та фіксацію відомостей про нього у відповідних процесуальних протоколах, з метою забезпечення збереження речових доказів, та забезпечення співрозмірності права власника на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання щодо накладення арешту на транспортний засіб підлягає задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 94, 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 20.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000939 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 20.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000939 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на майно, яке було вилучено під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2022 року, а саме: на трицикл (саморобний) без реєстрації, д.н.з. відсутній, яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до скасування арешту у встановленому цим Кодексом порядку.

Визначити місцем зберігання трицикла (саморобного), без реєстрації, територію ФОП « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1