09.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/8147/16-к
1-кп/205/165/22
Провадження №1-кп/205/165/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Дніпро, об`єднані кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0003908 від 07 вересня 2016 року та за №0000592 від 18 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше засудженого: 12.02.2015 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.289 ч.1, 185 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки; 27.10.2016 року АНД районним судом м.Дніпропетровська за ст.187 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 10.01.2021 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, 186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за ст.187, 185 КК України та вчиняючи злочин повторно, 06 вересня 2016 року, близько 21 години 45 хвилин, перебував біля буд. АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, наніс один удар своєю правою ногою по лівій нозі потерпілого, спричинивши йому фізичний біль, від якого ОСОБА_6 впав на землю. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_5 , подолавши волю потерпілого ОСОБА_6 до опору, діючи відкрито, із корисливих міркувань, дістав з лівої передньої кишені джинсів потерпілого гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. та банківська карта «Укрсиббанку» № НОМЕР_1 , після чого викинув гаманець на місці злочину та зник, заволодівши таким чином грошовими коштами та банківською картою, яка не має матеріальної цінності, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_5 , 03 вересня 2022 року, близько 20 годин, знаходився біля магазину по вул.Велика Діївська 241/а, в м.Дніпро, де зустрів раніше знайомого потерпілого ОСОБА_7 , у якого помітив мобільний телефон, після чого у нього раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , в той же день, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи у зазначеному вище місці, де вони з потерпілим вживали спиртні напої, діючи із корисливих мотивів, під приводом здійснення дзвінка попросив ОСОБА_7 передати йому свій мобільний телефон, заздалегідь знаючи про те, що вказане майно він не поверне. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 , будучи впевненим в добросовісності намірів обвинуваченого та не підозрюючи про його злочинні наміри, погодився на його прохання і передав останньому мобільний телефон «Redmi 9A», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартістю 2760 грн. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , отримавши від потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон та утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зник, таким чином, шляхом обману заволодів майном, яке належить потерпілому, завдавши йому майнову шкоду на зазначену вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та у вчиненому щиро покаявся, пояснивши суду, що дійсно, при зазначених в обвинувальних актах обставинах, у вказані час та місці, 06 вересня 2016 року, із застосуванням насильства він заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн. та банківською карткою, які належать потерпілому ОСОБА_6 , а 03 вересня 2022 року, шляхом обману він заволодів мобільним телефоном «Redmi», вартістю 2760 грн., який належить раніше знайомому потерпілому ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілих та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії нетяжких та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується позитивно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, частково відшкодував завдану шкоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи у сумі 170 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на два роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №2791 від 24 жовтня 2022 року в розмірі 170 гривень.

Речові докази по справі:

- банківську карту № НОМЕР_1 та гаманець залишити у потерпілого ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон «Redmi 9A», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 залишити у потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_8 ОСОБА_9