ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/51/23 Справа № 705/16/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Климець, Сколівського району, Львівської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, на утриманні жодних осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

08 січня 2023 року слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 06 січня 2023 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06 січня 2023 року близько 15 год. 30 хв. в смт. Верхнячка Христинівської ТГ Уманського району Черкаської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правомірно, в якості пасажира, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля «ВАЗ - 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Гетьманська, а саме на греблі між ставками «Панський» і «Заводський» (неподалік вулиці Гайдара) та який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_11 і який перебував в користуванні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказаним автомобілем керував, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, а саме пересівши на місце водія, повернув ключ в замку запалення та таким чином привів в дію двигун автомобіля, після чого став рухатися в напрямку с. Веселівка Христинівської ТГ Уманського району Черкаської області, таким чином незаконно заволодів вказаним вище транспортним засобом.

06 січня 2023 року о 16 год. 40 хв. працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

07 січня 2023 року о 14 год. 42 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особу підозрюваного та приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний нетяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, беручи до уваги наявні ризики щодо особи підозрюваного та враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про нестійке прийняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, нехтуючи елементарними правилами поведінки, оскільки вчинив злочин у період, коли в державі введено воєнний стан, не працює, не має постійного джерела прибутків, перебуваючи неізольованим від суспільства може продовжити вчиняти аналогічні злочини, може незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідство прийшло до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн 00 коп.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року в задоволенні клопотання слідчого, відмовлено.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - особисте зобов`язання до 09 березня 2023 року та покладено на нього такі обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на визначений час у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема, для проведення процесуальних дій; не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Здійснення контролю за виконанням особистого зобов`язання покладено на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала мотивована тим, що у судовому засіданні прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе запобігти вказаним в клопотанні слідчого ризикам. Тому на підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і доведених ризиків. Суд прийшов до висновку, що у даному випадку наведений запобіжний захід буде відповідати засадам розумності і пропорційності застосування такого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 через засоби поштового звязку, 12 січня 2023 року подала апеляційну скаргу в якій, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просила ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу суду, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 53 680 грн 00 коп., у разі звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з під варти, у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора слідчого судді та суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі посилається лише на загальні бланкетні норми, свою позицію із спростування доказів сторони обвинувачення ніяким чином не обгрунтовує. Тоді як органом досудового розслідування в клопотанні про застосування запобіжного заходу та прокурором в судовому засіданні наголошувалося на тому, що враховуючи неприйнятні підозрюваним загальновизнані в суспільстві правила поведінки та моральності, враховуючи, що підозрюваним вчинено злочин в умовах воєнного стану, та беручи до уваги його особу, є недостатнім застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Прокурор переконана, що даний запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки, так як він може продовжити вчиняти аналогічні злочини і незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Автор скарги також переконана, що неприйнятним э також застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття на поруки, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернення осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони могли б поручитися за підозрюваного.

Щодо можливого застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то автор апеляційної скарги зазначає, що постільки підозрюваний на даний час непрацевлаштований, проживає в будинку який йому не належить на праві власності, зареєстрований в іншій області, з метою затягування досудового розслідування може не з`являтися до слідчого прокурора та суду за викликом, та може впливати на дачу свідками неправдивих показів, або зміну уже наданих під час досудового розслідування, тому даний вид запобіжного заходу також є неприйнятним.

Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі суду не надано правової оцінки наявності ризиків на які вказував орган досудового розслідування в клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак саме обрання судом запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для ОСОБА_7 нівелює можливість зібрання чи в певній мірі ускладнення отримання доказів, оскільки підозрюваний має можливість безперешкодно цьому заважати шляхом впливу на свідків та потерпілого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які просили відмовити в задоволенні скарги, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року постановлена з дотриманням вказаних вимог закону.

За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000043 від 06 січня 2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

07 січня 2023 року о 14 год. 42 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

08 січня 2023 року слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 06 січня 2023, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, є відомості, що містяться в зібраних у кримінальному провадженні доказах. Вказані докази були долучені до поданого

08 січня 2023 року слідчим СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 клопотання, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 06 січня 2023, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

З оскаржуваної ухвали суду убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про його особу, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак є підстави вважати, що застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, про те що прийняте слідчим суддею рішення є незаконним, а його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Безпідставними колегія суддів вважає посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Оскаржуваною ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на визначений час у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема, для проведення процесуальних дій; не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Окрім того, прокурором не надано доказів на підтвердження того, що вказані обов`язки підозрюваним ОСОБА_7 не дотримано. Слідчим суддею слушно зазначено, що попри існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням даних про особу підозрюваного ймовірність їх реалізації є недостатньою, а тому застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передчасним, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є невмотивованими.

Крім того, підозрюваному письмово під розпис повідомлено покладені на нього обов?язки та роз`яснено, що в разі їх не виконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі аргументи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у даній справі не встановлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178, 181, 179 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4