ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/13/23

Провадження № 11-кп/4820/270/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконферензв`язку, у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2023 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді громадських робіт засудженому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Березнегувате Миколаївської області, українця, громадянину України, проживаючому в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженому.

Відмовляючи в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації, суд мотивував своє рішення тим, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування покарання засудженим у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосована заміна покарання більш м`яким.

В апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до нього ст. 82 КК України та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у виді громадських робіт.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є безпідставна, суд не повно та не об`єктивно врахував дані засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією установи з метою виховного впливу на засуджених та дійшов не правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про виправлення засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, суд належним чином дотримав дані вимоги.

Відповідно до ст. 82 КК України до особі, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, може бути застосована заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму тощо.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі, зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 01 січня 2014 року по 19 травня 2014 року включно. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2014 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2014 року по 23 липня 2014 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 20 травня 2014 року. Кінець строку: 08 червня 2023 року.

Засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 20 жовтня 2022 року залишеною в силі ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року, відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи з 03.01.2014 року ОСОБА_6 утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор». За період тримання характеризувався задовільно. Порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 27.08.2014 року ОСОБА_6 відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За період відбування покарання характеризується позитивно, на початковому етапі відбування покарання допустив 2 порушення режиму відбування покарання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи, по іншому порушенню комісією установи було вирішено обмежитись бесідою виховного характеру. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. 5 разів заохочувався адміністрацією установи за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці. На виробництві установи працевлаштований різноробітником дільниці деревообробки, до праці ставиться добре, чим подає позитивний приклад для інших засуджених. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре, поставленні завдання виконує вчасно та якісно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу: «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», «Професія». Здобув спеціальності «Токар», «Фрезерувальник», «Верстатник деревообробних верстатів» у Шепетівському навчальному центрі № 98 при установі.

Комісією установи відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації 13.06.2018 року як такому, що не став на шлях виправлення, 04.03.2020 року у заміні покарання більш м`яким як такому, що не став на шлях виправлення, 23.12.2020 року в умовно-достроковому звільненню як такому, що не став на шлях виправлення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_6 має 5 заохочень за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці, мав 1 стягнення, яке погашене.

Засуджений працював за цивільно-правовими договорами із ДП «Підприємство державно-кримінальної служби України» № 97 від 01.07.2020 року, № 82 від 01.04.2021 року, № 188 від 01.12.2020 року.

Згідно довідки про нараховану заробітну плату засуджений ОСОБА_6 мав заробіток в період з грудня 2014 року по лютий 2015 року, травень 2015 року, з вересня 2016 року по жовтень 2016 року, в грудні 2016 року, з листопада 2018 року по лютий 2019 року, з квітня 2019 року по травень 2019 року, з серпня 2019 року по грудень 2019 року, з липня 2020 року по грудень 2020 року, з квітня 2021 року по вересень 2021 року, має залишок за виконавчими листами 10859,72 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що сам лише факт відбуття необхідної для застосування пільги частини строку покарання, не є безумовною підставою для застосування такої пільги, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, місцевий суд обґрунтовано послався на те, що досліджені характеризуючі відомості недостатні для переконання в тому, що засуджений став на шлях виправлення, а тому заміна невідбутої частини покарання засудженому за таких обставин буде передчасною, з огляду на таке.

Так, відповідно до усталеної судової практики, при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Тоді як ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Сукупність встановлених обставин була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм дана належна оцінка, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що засуджений не повною мірою довів своє виправлення та його поведінка не є достатньо сумлінною, а отже його повне виправлення на теперішній час ще не доведено.

Доводи апеляційної скарги засудженого про неврахування судом першої інстанції всіх обставин справи, являються безпідставними, оскільки судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

В поданій апеляційній скарзі не наведено жодних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, не надано таких і в суду апеляційної інстанції.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Судом встановлено, що 12 грудня 2022 року набрала законної сили ухвала Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . Останній відбуває покарання за вчинення злочину, який є особливо тяжким, тому розгляд повторного клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали про відмову в задоволенні попереднього клопотання.

Звернення з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання через 9 днів після вступу в силу ухвали, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення, є на думку колегії суддів не правомірним та не обґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про те, що вказані відомості не можуть характеризувати засудженого як такого, що став на шлях виправлення і має право на застосування до нього заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Будь яких порушень норм матеріального та процесуального законодавства судом першої інстанції при прийнятті рішення по розгляду клопотання засудженого, колегія суддів не вбачає, та підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді громадських робіт залишити без зміни, апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді