КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/86/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Кропивницький

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна, на яке пропонується накласти арешт, ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 січня 2023 року, якою клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна у межах кримінального провадження № 0000037 від 25.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України задоволене частково.

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про арешт вилученого під час огляду місця події 25.01.2023 майна, а саме: трактора марки ХТЗ-150, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та вантажного причепу марки ПТС-12,фактичним володільцем якого являється ОСОБА_8 ; транспортного засобу марки ЗІЛ 133 ГА, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », до якого приєднано кранову установку марки «ПС 3545», фактичним володільцем якого являється ОСОБА_9 ; 8 (вісім) залізобетонних канальних плит, володільцем яких є Управління каналів річки Інгул в Миколаївській області, - з метою збереження речових доказів, попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна.

Клопотання подано у межах кримінального провадження з наразі такими встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

До чергової частини ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області 25.01.2023 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що біля НПС 5, розташованого неподалік с. Червонопілля Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, невідомі особи завантажували на причіп за допомогою крану ПС 3575 реєстраційний номер НОМЕР_2 залізобетонні канальні плити, однак на місці події були виявлені працівником Управління каналів річки Інгулець в Миколаївській області (далі - УКРІ в Миколаївській області), тобто виконавши усі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна, постановив задовольнити його частково, а саме накласти арешт на : вісім залізобетонних канальних плит, володільцем яких є Управління каналів річки Інгул в Миколаївській області.

В іншій частині клопотання прокурора про арешт майна залишене без задоволення.

Підставами того є наступне.

Вісім залізобетонних канальних плит, які визнані речовими доказами, є предметом кримінального правопорушення, та мають бути арештовані.

Транспортні засоби достатньо оглянути, що було зроблено слідчим під час проведення огляду речей від 25.02.2023. Арешт транспортних засобів, володільцями яких є ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , є надмірним видом заходу забезпечення. Прокурором не подано доказів на підтвердження спроб чи наявності реальних намірів на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних трактора з вантажним причепом та транспортного засобу, облаштованого спеціальним вантажним автокраном. Оскільки для власників та володільців вказане майно є основним джерелом доходу, то останні зацікавлені у незмінному стані та збереженні трактора з вантажним причепом та транспортного засобу марки ЗІЛ 133 ГА, облаштованого спеціальним вантажним автокраном. Також, ініціатором клопотання не враховано, що вказана техніка за призначенням належить до засобів виробництва, виконання робіт (надання послуг) на якій є способом заробітку його власника (користувача).

Із судовим рішенням не погоджується прокурор, яка в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, постановити нову якою задовольнити клопотання прокурора в повному обсязі, наклавши арешт на все зазначене у клопотанні майно.

Вказує, що виявлені та вилучені під час огляду місця події 25.01.2023 речі (залізобетонні плити та транспортні засоби), визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Як встановлено досудовим розслідуванням, за допомогою транспортних засобів, належних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , здійснювалось таємне викрадення чужого майна, ці транспортні засоби є знаряддям вчинення злочину; ОСОБА_9 було достеменно відомо, що зрошувальний канал, звідкіля відбувався демонтаж плит, не належить фізичним особам, а є державною власністю, і вилучення майна для потреб ЗСУ має відбуватись у передбаченому законодавством порядку, за письмовим розпорядженням уповноваженої особи ЗСУ, з повідомленням власника майна.

Аналогічно, матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_8 був обізнаний про використання належної йому техніки для викрадення залізобетонних плит з каналу зрошувальної системи.

Транспортні засоби були вилучені під час огляду місця події і перебували під контролем правоохоронних органів, а тому слідчий суддя передчасно послався на те, що не надано доказів спроб їх знищення, переховування володільцями, оскільки такі докази і не могли бути встановлені.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, думку представника майна, думку адвоката ОСОБА_7 , які заперечили задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія судді вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Стаття 41 Конституції України регламентує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності , а також визначає: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Арешт майна, у відповідності до положень ст. 131 КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно у разі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Визначення, мета і завдання арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: п. 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено, прокурор звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000037 від 25.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні ставилась вимога накладення арешту на майно, вилучене під час огляду місця події 25.01.2023, а саме: трактор марки ХТЗ-150, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та вантажний причеп марки ПТС-12, фактичним володільцем якого являється ОСОБА_8 ; транспортний засіб марки ЗІЛ 133 ГА, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », до якого приєднано кранову установку марки «ПС 3545», фактичним володільцем якого являється ОСОБА_9 ; 8 (вісім) залізобетонних канальних плит, володільцем яких є Управління каналів річки Інгул в Миколаївській області, - з метою збереження речових доказів, попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна.

Колегія суддів вважає, що у конкретному кримінальному провадженні, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що встановлені для речових доказів у кримінальному провадженні, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Разом із тим, зважується на ту встановлену обставину, що підозрюваний ОСОБА_9 є володільцем транспортного засобу марки ЗІЛ 133 ГА, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », до якого приєднано кранову установку марки «ПС 3545», підозрюваний ОСОБА_10 мав у користуванні, а володільцем є ОСОБА_8 транспортного засобу - трактора марки ХТЗ-150, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та вантажного причепу марки ПТС-12.

Дані транспортні засоби для володільців є джерелом доходу і прожитку, при цьому не доведено намірів цих осіб пошкодити або знищити вилучене майно, власниками якого вони є.

У конкретному випадку збереження майна (транспортні засоби) можливе за умови його арешту із забороною розпорядження ним, в тому числі його відчуження, проте із збереженням права користування власником.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 січня 2023 року, якою клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна у межах кримінального провадження № 0000037 від 25.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України задоволене частково, скасувати.

Клопотання прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події 25.01.2023, а саме: трактор марки ХТЗ-150, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та вантажний причеп марки ПТС-12, фактичним володільцем якого являється ОСОБА_8 ; транспортний засіб марки ЗІЛ 133 ГА, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », до якого приєднано кранову установку марки «ПС 3545», фактичним володільцем якого являється ОСОБА_9 ; 8 (вісім) залізобетонних канальних плит, володільцем яких є Управління каналів річки Інгул в Миколаївській області.

Заборонити розпоряджатись та користуватись майном - 8 (вісім) залізобетонних канальних плит, володільцем яких є Управління каналів річки Інгул в Миколаївській області.

Заборонити розпоряджатись у будь-який спосіб (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження) майном: трактор марки ХТЗ-150, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та вантажний причеп марки ПТС-12, фактичним володільцем якого являється ОСОБА_8 ; транспортний засіб марки ЗІЛ 133 ГА, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », до якого приєднано кранову установку марки «ПС 3545», фактичним володільцем якого являється ОСОБА_9 .

Надати фактичним володільцям транспортних засобів: трактору марки ХТЗ-150, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та вантажного причепу марки ПТС-12, - ОСОБА_8 , ЗІЛ 133 ГА, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », до якого приєднано кранову установку марки «ПС 3545» - ОСОБА_9 - право користування належними їм транспортними засобами.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4