Справа № 203/2928/21
Провадження № 1-кс/0203/1683/2023
УХВАЛА

іменем України

11 квітня 2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000034 від 31.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000034 від 31.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України.Дана заява мотивована тим, що слідчий суддя допустив до розгляду клопотання про арешт транспортного засобу BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , до якого не додано копії свідоцтва про реєстрації вказаного майна, тобто не встановлено власника майна. Крім того, в цьому ж кримінальному провадженні ухвалою судді ОСОБА_4 від 21.02.2023 року (справа №203/2928/21), скасованою 16.03.2023 року Дніпровським апеляційним судом, вже було накладено арешт на вказане майно. При цьому суд апеляційної інстанції вказав, що слідчий суддя перебрав на себе не властиві йому функції сторони обвинувачення, тим самим вийшов за межі своєї компетенції та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. Оскільки слідчим суддею повторно прийнято до розгляду клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, питання щодо якого вже було вирішено, суддя в рамках даного кримінального провадження має обвинувальний ухил, порушує принцип змагальності сторін, заявник вважає, що є сумніви в його неупередженості під час розгляду клопотання прокурора.

Особи, які беруть участь у судовому провадженні, до судового засідання не з`явились. Адвокатом ОСОБА_3 було подано клопотання про розгляд заяви про відвід без її участі, в якій просила задовольнити заяву з підстав, викладених в ній.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи № 203/2928/21, провадження №1-кс/0203/1474/2023, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуває клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000034 від 31.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України. Відповідно до вимог ст.ст.75, 76, ст. 80 КПК України відвід слідчому судді може бути заявлений на підставах, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема, п.4 ч.1 ст.75 КПК України передбачає, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання. При тлумаченні змісту поняття «обставини, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, що слід встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Тобто для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Наявність підозр у заявника без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Посилання заявника на наявність сумнівів в неупередженості слідчого судді, оскільки ним було прийнято до розгляду клопотання про накладення арешту на майно, яке було подано без додержання вимог статті 171 КПК України, не є слушними, оскількизводяться до незгоди з процесуальними діями (бездіяльністю) та рішеннями слідчого судді, які самі по собі не є свідченнями упередженості чи особистої зацікавленості, вказане може бути предметом лише апеляційного оскарження відповідно до вимог Закону.

Оцінюючи довод захисника щодо скасування ухвали слідчого судді, постановленої в результаті розгляду аналогічного клопотання, у зв`язку з істотним порушенням слідчим суддею вимог КПК суд зазначає, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. Не містять таких доказів і матеріали, додані до клопотання прокурора про арешт майна.

Таким чиномсудовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості слідчого судді і унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у справі, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000034 від 31.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1