В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000390, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Славенка Приморського краю Російської Федерації, зареєстрованої за адресою: фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шістнадцятого липня 2022 року, близько 11 годин 40 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий знаходиться у сплячому стані, викрала з його кишені мобільний телефон марки «Samsung» моделі «G350E Galaxy Star Advanced Duos» чорного кольору.

Ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «G350E Galaxy Star Advanced Duos» чорного кольору, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 16.07.2022 становить 838, 67 грн (вісімсот тридцять вісім грн 67 копійок).

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 838, 67 гривень.

Окрім цього, 18.07.2022 близько 14 годин 40 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілої ОСОБА_7 та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Чертеж, урочище «Чертеж», будинок без номеру, координати « ОСОБА_8 » 48.564062, 22. НОМЕР_1 , повторно, викрала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A01 (SM-A015F/DS) 2/16 Red», червоного кольору, який знаходився на тумбочці в кухонному приміщенні.

Ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A01 (SM-A015F/DS) 2/16 Red» червного кольору, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 18.07.2022 становить 2449,00 грн (дві тисячі чотириста сорок дев`ять грн 00 копійок).

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 2449,00 гривень (дві тисячі чотириста сорок дев`ять гривень 00 копійок).

Отже, обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомила, що між нею та обвинуваченою ОСОБА_4 , за згодою потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості від 21 лютого 2023 року, яку просила затвердити та призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання. При цьому зазначила, що при укладенні вказаної угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, згідно з якими обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 кримінального покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Крім того, порокурор подала суду заяви потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в яких вони дають згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_4 та просить провести судове засідання без їхньої участі.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, вказала, що час, місце та спосіб вчинення нею кримінальних правопорушень в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаюється. Зазначила, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку, згідно з ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник просила суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, при цьому додала, що при її укладенні були дотримані правила та вимоги, передбачені КПК України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, які, згідно з ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинваченою ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_4 попереджена про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження її права оскарження вироку, згідно з ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченою ОСОБА_4 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання щодо обвинуваченої ОСОБА_4 визначена в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що укладена угода про визнання винуватості повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавстом вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.02.2023 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000390, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальному розмірі 1887,80 грн (тисяча вісімсот вісімдесят сім грн 80 коп.), в тому числі:

- пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-22/6668-ТВ від 09.08.2022 у розмірі 943,90 грн (дев`ятсот сорок три грн 90 копійок);

- пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-22/6868-ТВ від 10.08.2022 у розмірі 943,90 грн (дев`ятсот сорок три грн 90 копійок).

Речові доказ по справі, а саме:

- мобільний телефон марки "Самсунг" моделі "SM-A015F/DS" червоного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати поверненим за належністю;

- мобільний телефон марки "Самсунг" моделі "G350E Galaxy Star Advanced Duos" чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати поверненим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення його вступної та резолютивної частин вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1