Справа № 497/2628/22
Провадження № 1-кс/497/1003/22
УХВАЛА

27.12.2022 року Болградський районний суд Одеської області, у складі суду

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Болград, клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 року старший слідчий СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

З клопотання вбачається, що 21.12.2022 року близько о 14:50 годині, на території автопарку, за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.Ізмаїльська, 81, рейсовий автобус - автомобіль "Mersedes-Benz 711D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з невідомих причин з місця своєї стоянки покотився вперед, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував ззовні та поряд, намагався його зупинити спереду, в результаті чого автомобіль переднім правим колесом переїхав через його голову, від отриманих травм ОСОБА_5 помер на місці події.

За результатами проведеного огляду мсця ДТП від 21.12.2022 року, з метою встановлення усіх обставин і механізму ДТП, технічного стану на момент ДТП, тимчасво вилучено автомобіль "Mersedes-Benz 711D", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуваням встановлно, що вилучений автомобіль на праві власності належить мешканці м.Болград ОСОБА_6 . однак на підставі договору оренди транспортного засобу від 01.01.2022 року у фактичному володінні знаходиться у ТОВ "Болградтрансавто".

Враховуючи, що саме за участю вилученого автомобіля сталася зазначена подія, а тому він має значення речового доказу у даному провадженні, в зв`язку з чим його визнано речовим доказом.

З метою збереження вказаного речового доказу у тому ж стані і вигляді, що й на момент його вилучення, за якими можливо встановити обставини та механізм ДТП, а також у зв`язку з необхідністю проведення по вилученому автомобілю дослідження його технічного стану, є необхідність у накладенні арешту на тимчасове вилучене майно, тому слідчий звертається з цім клопотанням.

Старший слідчий СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ "Болградтрансавто", яке є орендатором та фактичним розпорядником вилученого транспортного засобу - ОСОБА_7 , також надав заяву про розгляд клопотання у відсутності представника Товариства, з клопотанням погодився частково, а саме просив визначити місцем зберігання транспортного засобу територію ТОВ "Болградтрансавто" за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.Ізмаїльська, 81.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2022 року на території автопарку, за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.Ізмаїльська, 81, рейсовий автобус - автомобіль "Mersedes-Benz 711D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , орендований ТОВ "Болградтранс", з невідомих причин покотився з місця своєї стоянки, наїхавши на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від отрианих травм помер на місці події. (ЖЄО №3978).

Вказані відомості 21.12.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000650 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.12.2022 року вбачається, що працівниками поліції на території ТОВ "Болградтрансавто", був оглянутий та вилучений автобус "Mersedes-Benz 711D", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Постановою старшого слідчого від 21.12.2022 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підстави обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, про що свідчать отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження, в результаті чого настала його смерть. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні, а саме як знаряддя вчинення ДТП.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, а саме в частині визначення місця зберігання транспортного засобу на території ТОВ "Болградтрансавто". Представник фактичного розпорядника ТОВ "Болградтрансавто", просив визначити місцем зберігання автобуса територію Товариства, тому слідчий суддя вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна, але місцем зберігання транспортного засобу визначити територію Товариства з обмеженою відповідальністю "Болградтрансавто".

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000650 від 21.12.202 року, а саме на:

- автомобіль "Mersedes-Benz 711D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_8 , однак на підставі договору оренди транспортного засобу № 10 від 01.01.2022 року у фактичному володінні та розпорядженні знаходиться у Товариства з обмеженою відповідальністю "Болградтрансавто", заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.

Місцем зберігання автомобіля "Mersedes-Benz 711D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначити територію Товариства з обмеженою відповідальністю "Болградтрансавто" за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.Ізмаїльська, 81.

Відповідальним за належне зберігання транспортного засобу визначити старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1