Справа № 308/2541/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
та його захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/39/22, за апеляційними скаргами, які подали прокурор ОСОБА_8 , та обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2021 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого. зокрема 20.07.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і вісім місяців,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.

Вироком ухвалено ОСОБА_6 визнати невинуватим за пред`явленим обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 01.03.2019 та виправдано його на підставі п. 2. ч. 1 ст. 373 КПК за недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.

Ухвалено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити.
Вироком ухвалено стягнути з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_9 завдану їй кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 6452,00 (шість тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн 00 коп.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання, а саме з 17.09.2019.

Речові докази у справі (кримінальне провадження № 0000333) штани марки «Gas», штани марки «PME Jeans American classic», штани марки «Maison Scotch», штани марки «Absolut Joy», штани марки «Bray Steve Alan», штани марки «Scotch&Soda», ремінь марки «Primo-Emporio» 2 шт, годинник марки «Victoria», рожевого кольору, м`яч для регбі марки «Gilbert», пара кросівок марки «Botti celly Limited», куртку марки «Joy Retro», куртку чоловічу марки «Geox», рюкзак марки ««Scotch&Soda», губку для взуття марки «Twist», фарбу для взуття марки «Twist» 2 шт , крем - фарбу марки «Twist», бархотку марки «Twist», розтягувач для взуття марки «Twist», щітку для взуття марки «Twist», щітку для взуття марки «Platinum» 2 шт, ремінь марки «Gaudi», чохли для мобільного телефону в кількості 4 шт., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 - повернути ОСОБА_10 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0000333) оптичний диск з написом Verbatim, на якому збережено відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0001830) відеозапис «_2019-07-23_16-2-17», записаний на ком пакт диску з написом «CD-R Axent», який поміщений до паперового конверту білого кольору, флеш накопичувач «Kingston Micro SD 16GB, SDCS/16GB 97190-Е04.А00LF залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0002787) CD-R диск на зворотній частині якого наявний запис «VIDEX MAMBA CD-R, на якому містяться відеозаписи із камер відеонагляду, які встановлені біля під`їзду, що знаходиться за адресою: м. Ужгород. вул. Л. Толстого, 27, який упаковано в паперовий конверт білого кольору, завірений підписом слідчого та двох понятих, CD-R диск на зворотній частині якого наявний запис «VIDEX MAMBA CD-R, на якому містяться відеозаписи слідчого експерименту від 25.09.2019 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0001621) оптичний диск з записами із камер відео нагляду залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0001745) залишки від гранат Ф-1 (після вибуху) та тротилову шашку 75 г, які упаковано в спеціальний пакет експертної служби МВС України № 4053931 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0002952) велосипед фірми виробника «Formula» моделі «THOR 1/0 AM DD», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 повернути ОСОБА_11 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0002952) відеозаписи, які знаходяться на матеріальному носії оптичному диску з написом «KAKTUZ», «DVD-R 4.7 GB 16 Х», упакованому у паперовий конверт залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0002902) диск із відеозаписом на якому зображені події за 07.09.2019 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0002902) слід відтиску на пластиковому зліпку, який упакований у паперовий конверт НПУ ГСУ, який знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0002900) врізний замок із ключем, який упаковано до паперового конверту «ГСУ НПУ», який передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського ВП повернути потерпілій ОСОБА_12 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0002900) відеозаписи, які знаходяться на матеріальному носії оптичному диску з написом «KAKTUZ», «DVD-R 4.7 GB 16 Х», упакованому у паперовий конверт залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні (кримінальне провадження № 0000696) оптичний диск (Verbatim CD-R 700mb), який упаковано у паперовий конверт білого кольору залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вироком ухвалено процесуальні витрати у справі вартість проведених експертиз у розмірі 11 700,39 (одинадцять тисяч сімсот) грн 39 коп стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

01.02.2019, приблизно о 04 год 30 хв, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, повторно, шляхом віджиму вікна, проникнувши до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , таємно викрав з магазину штани марки «Gas», «PME Jeans American classic», «Maison Scotch», «Absolut Joy», «Bray Steve Alan», «Scotch&Soda», «Primo-Emporio», годинник марки «Victoria», рожевого кольору, м`яч для регбі марки «Gilbert», пару кросівок марки «Botti celly Limited», куртку марки «Joy Retro», куртку марки «Geox», рюкзак марки ««Scotch&Soda», губку для взуття марки «Twist», бархатку марки «Twist», щітку для взуття марки «Twist», щітку для взуття марки «Platinum», щітку для взуття марки «Platinum», ремінь марки «Primo-Emporio, ремінь марки «Gaudi», чохли для мобільного телефону в кількості 4 шт., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 14 897,00 грн, однак, не виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав за необхідні для доведення злочину до кінця, при спробі покинути вищевказаний магазин був затриманий працівниками охорони цього магазину.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

22.04.2019, приблизно о 13 год 46 хв, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно з корисливим мотивом за попередньою змовою з ОСОБА_13 , перебуваючи на 1 поверсі у під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_3 , викрав велосипед марки «Formula Dakar», синьо-жовтого кольору, вартість якого, згідно з висновком експерта № 11/372 від 15.05.2019, становить 2883,00 грн., та велосипед марки «Formula Blaze AM2 DD», чорно-зеленого кольору, вартість якого, згідно з висновком експерта № 11/372 від 15.05.2019, становить 3569,00 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

20.05.2019, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з ринком «Нива», що знаходиться у місті Ужгород, знайшов поліетиленовий пакет, усередині якого знаходилися предмети, які є бойовими оборонними осколковими гранатами Ф-1 в остаточному спорядженому стані, які відносяться до категорії боєприпасів. Ці гранати Ф-1 придатні до здійснення вибуху. Після цього ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, привласнив собі бойові припаси, та одразу ж переніс їх за адресою АДРЕСА_4 до автомобільних гаражів, де без будь-якого передбаченого законом на це відповідного дозволу зберігав до моменту їх виявлення - 06.06.2019, працівниками Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, після того як 06.06.2019 намагався продати вищевказані боєприпаси ОСОБА_14 , однак свій умисел до кінця обвинувачений не довів через причини, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_14 відмовився придбати вказані бойові припаси та повідомив про злочинний намір ОСОБА_6 працівникам поліції.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

12.06.2019, о 19 год 40 хв, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, виявив залишений без нагляду на велопарковці попереду будинку велосипед марки «Titan Grizzly», який був пристебнутий за металевий каркас велопарковки за допомогою велозамка. За допомогою кусачок по металу перекусив металевий трос велозамка та незаконно заволодів велосипедом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду, що становить 7 706,07 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

03.09.2019, приблизно о 23 год 37 хв, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, повторно, шляхом вільного доступу, зайшовши до під`їзду будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Formula», який стояв під сходовою кліткою не пристебнутий, який належить громадянці ОСОБА_16 , вартість якого становить 4745,26 грн, після чого разом з викраденим майном покинув вищезазначений під`їзд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

07.09.2019, о 23 год 50 хв, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_6 , діючи з прямим умислом, повторно шляхом віджиму вхідних металевих дверей під`їзду № 3 проник всередину вищевказаного під`їзду. Перебуваючи всередині під`їзду обвинувачений виявив залишений під сходовою кліткою будинку велосипед фіолетово-білого кольору марки «Giant Holly». Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_17 ОСОБА_18 таємно викрав вказаний велосипед, чим спричинив потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку експерта становить 2153,02 грн. У подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір на незаконне збагачення за рахунок викраденого майна ОСОБА_6 , 08.09.2019, передав вищевказаний велосипед гр. ОСОБА_20 , яка на прохання ОСОБА_6 здала його у якості предмета застави до відділення ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія», що розташовується на пл. Ш. Петефі, 42 в м. Ужгороді.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

10.09.2019, приблизно о 08 год 05 хв, ОСОБА_6 , діючи повторно з прямим умислом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом пошкодження циліндрового механізму врізного замка на вхідних дверях до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , проник всередину звідки таємно викрав велосипед фірми виробника «Pro Toyr 15», моделі «ХC 100 Ladi», білого кольору, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на загальну суму 1946,00 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

14.09.2019, приблизно о 06 год 51 хв, ОСОБА_6 , діючи повторно, з прямим умислом з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі сходинкової площадки 4 поверху, за адресою: АДРЕСА_7 , велосипед фірми виробника «Formula» моделі «THOR 1/0 AM DD» темно-зеленого кольору, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5071,79 гривень.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Окрім того, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 01.03.2019, о 13 год 30 хв, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, з адміністративної будівлі ПАТ «Укрпошта», яка розташована за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Лавріщева, 27, таємно викрав велосипед марки «Merida Matts luminum», сірого кольору з білими вставками, що належить потерпілому ОСОБА_21 , вартість якого становить 4 132,00 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що вирок є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що судовий розгляд проведено однобічно, доводи сторони захисту місцевим судом до уваги не було взято, а фактичні обставини справи взагалі перекручені. Апелянт стверджує, що його права були порушені, адже правова кваліфікація дій особи повинна містити у собі не тільки посилання на окрему статтю кримінального закону, а й на точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення та його кваліфікуючі ознаки. При цьому, вважає, що у разі ухвалення вироку, суд, відповідно до вимог ст. 374 КПК України, визнає формулювання обвинувачення доведеним, і повинен зазначати мотиви прийняття рішення. Однак, в оскаржуваному вироку, на думку апелянта, ці мотиви підтверджують упередженість щодо обвинуваченого. Просить вирок скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого (крім визнання невинуватим та виправдання за епізодом від 01.03.2019), вважає вирок суду в мотивувальній частині щодо зазначення особи обвинуваченого ОСОБА_13 , а також щодо міри призначеного покарання незаконним і таким, що підлягає скасуванню через істотне порушення кримінального процесуального закону, невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Стверджує, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку безпідставно послався на особу ОСОБА_13 , як на особу, яка за попередньою змовою із ОСОБА_6 22.04.2019 вчинила крадіжку, оскільки на момент ухвалення оскаржуваного вироку матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_13 виділені в окреме провадження. Апелянт також зазначає, що за епізодом від 01.03.2019 таємного викрадення майна із адміністративної будівлі ПАТ «Укрпошта», яка розташована за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Лавріщева, 27, велосипеда марки «Merida Matts luminum», сірого кольору з білими вставками, що належить потерпілому ОСОБА_21 , вартість якого становить 4 132,00 грн. суд належним чином не вмотивував висновок, зокрема не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_22 , протоколу пред`явлення велосипеда для впізнання за фотознімками від25.03.2019 зі свідком ОСОБА_23 , матеріалам відеозапису із камер відеоспостереження, на яких зафіксовані події, що мали місце 01.03.2019, даним протоколу огляду предмета від 25.03.2019 оптичному диску з інформацією про вказану вище подію. Призначене судом покарання апелянт вважає занадто м`яким. Зазначає, що місцевим судом залишено поза увагою тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, а також не враховано відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він не вперше судимий за аналогічні злочини, на шлях виправлення на став, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, що є підставою для висновку про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; за ч. 3 ст. 15 ч. 3. ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Виключити з мотивувальної частини вироку формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним, посилання суду на вчинення крадіжки обвинуваченим ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_13 і вважати ОСОБА_6 таким, що 22.04.2019 вчинив крадіжку за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційних скарг, пояснення учасників апеляційного розгляду: обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_24 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення; прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечила щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Апеляційні скарги розглядаються за відсутності потерпілої сторони, неявка якої, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: потерпіла сторона належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від потерпілої сторони не надходило; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що сторонами кримінального провадження не оспорюються фактичні обставини кримінальних правопорушень, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок, які мали місце 01.02.2019 у потерпілого ОСОБА_10 , 22.04.2019 у потерпілої ОСОБА_9 , 12.06.2019 у потерпілого ОСОБА_15 , 03.09.2019 у потерпілої ОСОБА_16 , 07.09.2019 у потерпілої ОСОБА_19 , 10.09.2019 у потерпілої ОСОБА_12 , 14.09.2019 у потерпілої ОСОБА_11 , а тому з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються, у зв`язку з чим визнаються обґрунтованими і належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів також бере до уваги і те, що під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, врахувавши думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, а також положення ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого за вищевказаними епізодами та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Тому, вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 переглядається в межах доводів апеляційних скарг, зокрема щодо незаконності вироку у частині визнання ОСОБА_6 винним за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, виправдання за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна у гр. ОСОБА_21 , а також у частині призначеного обвинуваченому покарання та посилання суду на прізвище, ім`я по батькові особи, з якою ОСОБА_6 вчинив крадіжку майна у потерпілої ОСОБА_9 .

Так, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_6 за епізодом крадіжки майна 01.03.2019 у гр. ОСОБА_21 .

Обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 01.03.2019 крадіжки велосипеда у ПАТ "Укрпошта", що знаходиться за адресою вул. Лавріщева, 27, в м. Ужгороді не вчиняв. Де був у той день не пам`ятає, однак у вказаний вище день навіть у зазначеному районі не був. Під час досудового розслідування визнав вину у вчиненні цієї крадіжки, оскільки його попросили працівники поліції із кримінального розшуку, обіцяли не закривати його не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із показань потерпілого ОСОБА_21 убачається, що вказаного вище дня він на велосипеді приїхав на роботу в "Укрпошта" на вул. Лавріщева в м. Ужгороді. Велосипед залишив у приміщенні і на обід направився пішки. Повернувшись через 40 хв із обіду велосипеда вже на місці, де він його залишив не було. Одразу ж направився до керівника підприємства, який зателефонував до поліції і повідомив про викрадення велосипеда. Переглянувши камери відео спостереження, побачили, що на велосипеді від`їжджав чоловік, обличчя якого не було видно. До моменту викрадення велосипеда цей чоловік ходив по території, і його бачив слюсар свідок ОСОБА_25 . Під час розмови з останнім довідався, що цей чоловік був невисокого зросту, сутулий, із рюкзаком, що останній бачив обличчя чоловіка і може його упізнати.

Із показань свідка ОСОБА_26 убачається, що він працює контролером технічного стану автотранспорту в "Укрпошті" на вул. Лавріщева, 27 в м. Ужгороді. Свідок ОСОБА_26 показав, що вказаного вище дня часу викрадення велосипеда у потерпілого ОСОБА_21 , який останній зазвичай залишав у коридорі, в обідню перерву був на роботі і бачив як із території підприємства чоловік виїжджає на велосипеді. Через деякий час було з`ясовано, що у ОСОБА_21 викрадено велосипед, саме той, на якому невідомий чоловік виїжджав із території підприємства. Свідок ОСОБА_26 також показав, що бачив чоловіка, який їхав на велосипеді у профіль, він був худим, впізнати його не зможе. Після того, як він бачив велосипедиста приблизно через 15 хв прибіг ОСОБА_21 і запитав чи свідок не бачив хто викрав його велосипед, на що він відповів, що бачив лише одного велосипедиста, однак не знав, що невідомий їде на належному ОСОБА_21 велосипеді. На підприємстві на території ведеться відео спостереження. Згодом працівники поліції, переглянувши записи з відеокамер побачили, що на велосипеді їде молодий чоловік невисокого зросту. Він відео не бачив. На запитання, в судовому засіданні, чи впізнає ОСОБА_6 як особу, яку він бачив на велосипеді свідок відповів, що не впізнає.

Із показань свідка ОСОБА_22 убачається, що він працює автослюсарем в "Укрпошті" у гаражі на вул. Шухевича стара назва Лавріщева, 27. Свідок бачив, як до приміщення контори піднімався по сходах та заходив незнайомий чоловік. Це був невисокий худощавий чоловік, віком до 30 років, обличчям схожий на особу ромської народності. Він пішов на обід, а коли повернувся приблизно через 40 хв прийшов ОСОБА_27 і сказав, що у нього викрали велосипед. Після цього переглянули відеозапис із камер відеоспостереження. На записі було видно як чоловік, у темній куртці, у капюшоні, обличчя його видно не було, виїжджає з території на велосипеді. На запитання, в судовому засіданні, чи впізнає ОСОБА_6 як особу, яку свідок бачив у приміщенні контори відповів, що не впізнає, бо це був не він.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2019 убачається, що свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 01.03.2019 приблизно о 13 год 30 хв за адресою: м. Ужгород, вул. Лавріщева, 27 викрала велосипед марки «Меріда».

Із протоколу огляду предмету від 25.03.2019, а саме оптичного диску з інформацією, про подію яка мала місце 01.03.2019 за адресою: м. Ужгород, вул. Лавріщева, 27, убачається, що за результатами перегляду відеозаписів, та переглянутих у судовому засіданні відеозаписів, що містяться на оптичному диску, встановлено, що особа чоловічої статі, одягнена в чорну куртку з капюшоном, зі спортивним рюкзаком світлого кольору на плечах, у чорних штанах виїжджає на велосипеді з території за адресою: м. Ужгород, вул. Лавріщева, 27, покидає вказану територію та рухається по проїжджій частині дороги. Будь-які дані, які дають змогу ідентифікувати вказану особу як обвинуваченого ОСОБА_6 згідно протоколу та переглянутих відеозаписів відсутні.

Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги загальні засади кримінального судочинства верховенство права, законність, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, а також те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, дав належну оцінку всім доказам у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 01.03.2019 щодо крадіжки велосипеда марки «Merida Matts luminum», сірого кольору з білими вставками за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Лавріщева, 27.

При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 засвідчив, що ОСОБА_6 не є особою, яку він бачив і яка 01.03.2019 вчинила крадіжку велосипеда марки «Меріда» за адресою: м. Ужгород, вул. Лавріщева, 27.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що за епізодом від 01.03.2019 таємного викрадення майна із адміністративної будівлі ПАТ «Укрпошта», яка розташована за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Лавріщева, 27, велосипеда марки «Merida Matts luminum», сірого кольору з білими вставками, що належить потерпілому ОСОБА_21 , вартість якого становить 4 132,00 грн суд належним чином не вмотивував висновок, зокрема не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_22 , протоколу пред`явлення велосипеда для впізнання за фотознімками від 25.03.2019 зі свідком ОСОБА_23 , матеріалам відеозапису із камер відеоспостереження, на яких зафіксовані події, що мали місце 01.03.2019, даним протоколу огляду предмета від 25.03.2019 оптичному диску з інформацією про вказану вище подію, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, так як спростовуються наведеним вище, а відтак і жодним чином не впливають на висновки суду про недоведеність вини ОСОБА_6 за епізодом крадіжки від 01.03.2019.

Крім того, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Із показань свідка ОСОБА_14 убачається, що 06.06.2019 після обіду свідок ішов на рибалку на озеро "Кірпічка" через базар біля «Сільпо». До нього підійшов обвинувачений, якого він до цього не знав, з поліетиленовим пакетом у руках і запропонував йому купити гранату, яку витягнув із пакета та показав йому. Він побачив, що у пакеті було ще щось. На пропозицію придбати гранату одразу ж відмовився, відійшов у сторону та зателефонував до поліції на телефон 102. Повернувшись до обвинуваченого довідався про ціну гранати, однак не пам`ятає названу йому вартість гранати. Будь-яких осіб поруч не було. Він став неподалік та спостерігав за обвинуваченим. Через 5-10 хв приїхали працівники поліції, яким він показав обвинуваченого. У цей момент обвинувачений спускався до озера, де і був затриманий працівниками поліції. Свідок також зазначив, що того дня він не був у міськвідділі, і напередодні теж. Після проведення слідчих дій він направився додому, йому сказали, що пізніше його викличуть. Лише через тиждень він приходив на впізнання. Також показав, що впізнає обвинуваченого як особу яка 06.06.2019 намагалася продати йому гранату.

Із протоколу огляду місця події від 06.06.2019 за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 16, разом з ілюстративними таблицями, який проведений у період часу з 16 год 55 хв до 17 год 05 хв у приміщенні недобудови, що знаходиться за вищевказаною адресою, убачається, що за вказаною адресою знаходиться ОСОБА_6 , у якого виявлено пакет білого кольору, в якому знаходяться предмети у кількості двох штук, зовні схожі на запал типу УЗРГМ, предмет зовні схожий на тротилову шашку 75 гр, два предмети, зовні схожі на гранату Ф-1, які згідно пояснень ОСОБА_6 він 20.05.2019 знайшов поруч із ринком «Нива» у м. Ужгороді та мав намір продати рибалкам, а 06.06.2019 у недобудові, що знаходиться за адресою м. Ужгород , вул. Минайська 16, мав на меті їх продати. Відповідно до протоколу у ході огляду вилучено: два предмети, зовні схожі на запал типу УЗГРМ, які упаковані в спеціальний пакет НПУ ВС № АВ028488, предмет, зовні схожий на тротилову шашку вагою 75 гр, який упаковано в спеціальний пакет НПУ ВС № АБ028528, два предмети, зовні схожі на гранати Ф-1, які упаковані в спеціальний пакет НПУ ВС № АБ028528.

Із відеозапису до протоколу огляду місця події від 06.06.2019 убачається, що огляд проводиться слідчим у присутності ОСОБА_6 , двох понятих та працівника вибухотехнічної служби. На запитання слідчого ОСОБА_6 повідомив, що він 20.05.2019 знаходився на Радванці біля базарчика "Нива", бажаючи справити природні потреби ішов між рядами базарчика та побачив за парканом колесо, а в колесі був якийсь пакунок. Обійшовши паркан, зайшов на територію, де знаходяться гаражі, витягнув з колеса пакунок, у ньому знаходилися дві гранати та тротилова шашка. Він вирішив приховати ці гранати та закопав їх там же біля гаражів. 06.06.2019 викопав їх та вирішив продати. Неподалік місця, де його затримали, побачив людину і думав, що він рибалка, та запропонував йому купити гранату. Останній погодився та сказав, що грошей при собі немає, піде за грошима. Після цього, через деякий час прийшли працівники поліції і затримали його.

Із висновку експерта № 12/69 від 19.06.2019 убачається, що предмети, які надійшли на дослідження у двох поліетиленових пакетах розмірами 270х180 мм, на яких наявні маркувальні позначки виконані типографським способом «Національна поліція України. Вибухотехнічна служба. АБ № 028488 та № 028528 є бойовими підривниками УЗРГМ (дві штуки), які споряджені ініціюючими та бризантними вибуховими речовинами підвищеної потужності та два корпуса бойових оборонних осколкових гранат Ф-1, споряджені зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом, вагою 50-60 г. В сукупності корпуси бойової гранати Ф-1 та підривники УЗРГМ є бойовими оборонними осколковими гранатами Ф-1 (дві штуки) в остаточному спорядженому стані, які відносяться до категорії боєприпасів. Гранати Ф-1, які були надані на дослідження (дві штуки) придатні для здійснення вибуху. Відповідно до вказаного висновку предмет у вигляді пресованої кристалічної речовини жовтого кольору є конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовин тротилом (тринітротолуолу, ТНТ) у вигляді стандартної тротилової шашки промислового виробництва вагою 75 г. Тротилова шашка без засобу підриву до категорії вибухових пристроїв не відноситься. Для підриву (вибуху) тротилової шашки, наданої на дослідження необхідний засіб підриву:електродетонатор ЕДП, або запалювальна вогнева трубка (капсюль детонатор та вогнепровідний шнур).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2019 з фототаблицями та таблицями-ілюстраціями убачається, що ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 06.06.2019 приблизно о 15 год за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 16, запропонувала йому придбати два предмети, зовні схожі на гранати Ф-1 та один предмет схожий на тротилову шашку за 500 грн.

Апеляційний суд, давши оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 про його невинуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, уваги не заслуговують і відхиляє їх, оскільки вони направлені на його ухилення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та оскільки такі спростовуються сукупністю безпосередньо досліджених місцевим судом у судовому засіданні доказів.

При оцінці вищевказаних доказів та доводів апеляційної скарги також береться до уваги те, що у кримінальному провадженні відсутні які-небудь дані про те, що у свідка ОСОБА_14 , були підстави для обмови обвинуваченого ОСОБА_6 , на наявність таких даних обвинувачений не вказував як у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом. Показання цього свідка, колегія суддів вважає логічними, послідовними, такими, що не містять суперечностей і такими, що відповідають фактичним обставинам справи та іншим наявним у матеріалах кримінального провадження і наведеним вище доказам. Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв їх до уваги, надавши їм перевагу та визнавши їх достовірними, і також приймає їх до уваги.

При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не винуватий у вчиненні цих кримінальних правопорушень, розцінивши їх як реалізацію ним свого права на захист, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, оскільки вони суперечать іншим зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинені ним злочини, та спростовуються дослідженими у суді доказами.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що вищенаведені докази в їх сукупності, які є достовірними, допустимими, зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі із врахуванням вимог ст. ст. 85-89 КПК України, підтверджують винуватість ОСОБА_6 у придбанні, носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та закінченому замаху на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вказані вище дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковані правильно.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Погоджуючись із цим висновком апеляційний суд бере до уваги таке.

Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище статей Кримінального кодексу України були дотримані, оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Так, з вироку вбачається, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції взято до уваги тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень; дані про особу обвинуваченого раніше судимий, не працює, не одружений; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано призначено покарання за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів вважає таким, що відповідає як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_6 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченого у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав як для призначення ОСОБА_6 більш суворого, так і для пом`якшення призначеного судом першої інстанції, покарання.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто м`яким, апеляційний суд відхиляє.

Посилання сторони обвинувачення на те, що місцевим судом залишено поза увагою тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, а також не враховано відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він не вперше судимий за аналогічні злочини, на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, що є підставою для висновку про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання взяті до уваги наведені прокурором обставини, а відтак ці доводи, на переконання апеляційного суду, не впливають на вид та розмір призначеного ОСОБА_6 покарання, а відповідно і не свідчать про те, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк не буде достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідатиме вимогам справедливості та не гарантуватиме безпеку для суспільства.

Тому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які б свідчили про можливість призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання чи пом`якшення призначеного йому покарання. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що прокурор просить призначити покарання у виді позбавлення волі, яке лише на шість місяців перевищуватиме призначене судом першої інстанції.

Разом із тим, при оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку безпідставно послався на особу ОСОБА_13 , як на особу, яка 22.04.2019 за попередньою змовою із ОСОБА_6 вчинила крадіжку, оскільки на момент ухвалення оскаржуваного вироку матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_13 виділені в окреме провадження.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку судом першої інстанції встановлено, що крадіжка майна у потерпілої ОСОБА_9 вчинялася ОСОБА_6 , у тому числі і за попередньою змовою з ОСОБА_13 .

При оцінці доводів апеляційної скарги прокурора колегія суддів бере до уваги таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Указане положення відповідає й ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, в яких вказується на те, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За змістом ч. 1 ст. 337 та ч. 3 ст. 374 КПК України, суд при вмотивуванні своїх висновків не може вживати формулювання, які б указували на винуватість осіб прізвище ім`я та по батькові, яким не висунуто обвинувачення в кримінальному провадженні, що розглядається, тобто які не є обвинуваченими в такому кримінальному провадженні, а також щодо яких рішення по суті пред`явленого обвинувачення не приймає.

Вищенаведене свідчить про те, що, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та зазначивши в мотивувальній частині вироку про те, що ОСОБА_6 вчинив 22.04.2019 крадіжку майна у потерпілої ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_13 , суд фактично констатував винуватість ОСОБА_28 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що суд не дотримався наведених вище норм права.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів доходить висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку посилання на те, що ОСОБА_6 вчинив 22.04.2019 крадіжку майна у потерпілої ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_13 , і вважає за необхідне зазначити, що злочинні дії 22.04.2019 ОСОБА_6 вчинив за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону які б могли слугувати безумовною підставою для скасування вироку із направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів апеляційного суду не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 у цій частині, відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, є необґрунтованими та невмотивованими.

Тому, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги, які подали обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_8 , задовольнити частково.

З мотивувальної частини вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2021 року, щодо обвинуваченого за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 виключити посилання на вчинення ОСОБА_6 крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , і вважати, що ОСОБА_6 крадіжку майна у потерпілої ОСОБА_9 вчинив за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

У решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , - у той самий строк із моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді: