Справа № 461/215/23
Провадження № 1-кс/461/409/23
У Х В А Л А
20.01.2023 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та відоповідно до КК України покарання, у разі визнання її винним, передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, в органу досудового розслідування, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваній.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Під час досудового розслідування встановлено, згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 31 від 28.04.2020, полковника медичної служби ОСОБА_5 призначено на посаду начальника клініки лабораторної діагностики Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (далі ВМКЦ Західного регіону).
Відповідно посадової інструкції ОСОБА_5 , затвердженої начальником ВМКЦ Західного регіону ОСОБА_6 , крім іншого, начальник клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону являється начальником структурного підрозділу медичного закладу та належить до професійної групи «керівники»; начальнику клініки лабораторної діагностики підпорядковується середній та молодший медичний персонал, лікарі та завідувачі підрозділів. Начальник клініки лабораторної діагностики здійснює: керівництво клінікою та її діяльністю, підпорядкованим медичним персоналом; організовує діагностичну та адміністративно-господарську діяльність клініки, співпрацює з усіма підрозділами центру; забезпечує і організовує своєчасне обстеження хворих на рівні сучасних досягнень медичної науки і практики, наявних для цього в ВМКЦ Західного регіону реальних можливостей; забезпечує своєчасне отримання та зберігання реактивів, спирту, токсичних препаратів, хімічних реактивів, які підлягають кількісному обліку, володіє інформацією про розмір витрат, вивчає об`єм їх придбання на основі аналізу діяльності клініки; за планом центру проводить виїзди у військові частини для надання допомоги в організації діагностичної роботи; виконує інші службові обов`язки визначені посадовою інструкцією. Начальник клініки лабораторної діагностики має право віддавати розпорядження завідувачам, лікарям-лаборантам, лаборантам, молодшим медичним сестрам у відповідності з рівнем їх компетентності, кваліфікації, контролювати виконання розпоряджень. За порушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, начальник клініки лабораторної діагностики несе відповідальність в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.
Згідно Положення про Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, затвердженого наказом командувача Медичних сил Збройних Сил України №175 від 18.10.2021, ВМКЦ Західного регіону є бюджетною установою, розпорядником коштів третього рівня.
Таким чином, проходячи службу на зазначеній посаді ОСОБА_5 займає в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України,є службовою особою.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 використала свої службові повноваження у злочинних цілях за наступних обставин.
Так, 18 жовтня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_7 звернувся військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 м. Яворів ОСОБА_8 , для отримання консультації з приводу стану його здоров`я. В свою чергу ОСОБА_7 перебуваючи за місцем здійснення своєї діяльності, а саме у приміщенні Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові, під час розмови з ОСОБА_8 запропонував йому за винагороду у розмірі 4300 доларів США посприяти у вирішенні питання щодо визнання ОСОБА_8 обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я, з метою проходження останнім у подальшому військової служби у військових частинах, які безпосередньо не приймають участь у бойових діях.
Тоді ж, у ОСОБА_7 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за сприяння у вирішенні питання щодо визнання ОСОБА_8 обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я, з метою проходження останнім у подальшому військової служби у військових частинах, які безпосередньо не приймають участь у бойових діях.
З метою реалізації свого злочинного умислу, під час зазначеної розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому першої частини обумовленої суми неправомірної вигоди, а саме грошових коштів в розмірі 300 доларів США, та повідомив, що тільки у такому випадку розпочнеться оформлення ОСОБА_8 відповідних документів.
ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що у разі непогодження на висунуті ОСОБА_7 протиправні умови, він не зможе повною мірою реалізувати свої законні права щодо отримання висновку військово-лікарської комісії про визнання його обмежено придатним за станом здоров`я та, не бажаючи у зв`язку з цим настання для себе негативних наслідків, був змушений погодитися на його пропозицію.
Однак, розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 , 18.10.2022 звернувся із заявою до правоохоронних органів, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_7 та можливих його спільників.
Після цього, ОСОБА_8 почав діяти під контролем правоохоронних органів.
Так, 22.10.2022, близько 12.15 год. відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прибув до ВМКЦ Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові. В ході зустрічі із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надав останньому свою медичну картку, в якій ОСОБА_7 зробив запис щодо необхідності проходження стаціонарного лікування в Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих імені Ю. Липи, що розташований в м. Львів Винники, вул. Івасюка, 31». Після чого, ОСОБА_7 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, сказав ОСОБА_8 надати йому грошові кошти в сумі 300 доларів США.
ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, виконуючи незаконні вказівки ОСОБА_7 , передав останньому в руки грошові кошти предмет неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, ОСОБА_7 , залучивши у невстановлений органом досудового розслідування період часу, але не пізніше 18.10.2022, до протиправної діяльності начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону ОСОБА_5 , яка є його дружиною, домовившись з нею про подальші скоординовані дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , сконтактував останнього з ОСОБА_5 , надавши йому її мобільний номер та роз`яснив при цьому, що вона буде займатись документами ОСОБА_8 на час його відсутності.
17.01.2023 року ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_8 , щоб він 18.01.2023, в період часу з 09.00 год. по 10.00 год. прибув до ВМКЦ Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові, та передав другу частину неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 3700 доларів США його дружині ОСОБА_5 .
В свою чергу, ОСОБА_8 18.01.2023 близько 09.50 год. відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_7 , прибув до ВМКЦ Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові, де пройшовши у службовий кабінет №8 начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону ОСОБА_5 , повідомив останній, що прибув від ОСОБА_7 , на що остання запевнила його, що їй про все відомо, та простягла йому свій блокнот, у який ОСОБА_8 поклав предмет неправомірної вигоди у сумі 3700 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 18.01.2023 еквівалентно 135 272 гривень), таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , одержала неправомірну вигоду за сприяння у вирішенні питання щодо визнання ОСОБА_8 обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я, з метою проходження останнім у подальшому військової служби у військових частинах, які безпосередньо не приймають участь у бойових діях.
Після цього, предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 3700 доларів США вилучений під час санкціонованого обшуку службового кабінету №8 начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону, а ОСОБА_5 затримана працівниками правоохоронних органів, у порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім цього, 18.01.2023 підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 10.01.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 450 доларів США та 1400 гривень.
Крім цього в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в підозрюваної ОСОБА_5 , перебуває перебуває на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_7 майно набуте подружжям за час шлюбу:
-транспортний засіб марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2006 р.в. номерний знак НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 який належить ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в цьому кодексі.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1