Справа № 559/2408/22
Провадження № 1-кп/559/52/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000568 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шепетин, Дубенського району Рівненської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, фізичну особу - підприємця, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Смизької селищної ради восьмого скликання, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України;

з участю: зі сторони обвинувачення прокурор ОСОБА_4 , зі сторони захисту обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 ; потерпіла ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

рішенням сесії восьмого скликання Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області від 13.11.2020 ОСОБА_3 визнано обраним депутатом Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області.

18.06.2020 Смизькою селищною радою, як замовником, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , що діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію (ЄДРПОУ ), як виконавцем, та ТОВ «Дубенський Край», як платником, укладено тристоронню угоду №125 на виконання поточного ремонту вуличного освітлення с. Шепетин, Дубенського району Рівненської області.

В червні 2020 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , з метою виконання вищевказаної угоди, було демонтовано неізольовані проводи вуличних ліній освітлення разом із під`єднаними до них світильниками та встановлено самонесучі ізольовані проводи марки СІП-5-3х160, зокрема, по вул. Шевченка та вул. Лесі Українки в с. Шепетин, Дубенського району Рівненської області.

Під час налагоджувальних робіт із облаштування вуличного освітлення, 06.07.2020 приблизно о 15 год. 50 хв., фізична особа-підприємець ОСОБА_3 усно доручив своїм працівникам ОСОБА_7 , який перебував на посаді рамника, ОСОБА_8 , згідно посади - верстатнику деревообробних станків, і ОСОБА_9 , що перебував на посаді пилкоправа, провести ремонтно - монтажні роботи з налаштування ліхтаря вуличного освітлення, встановленого на електроопорі №35 по АДРЕСА_2 . Для виконання вказаних робіт фізична особа-підприємець ОСОБА_3 надав транспортний засіб: навантажувач телескопічний марки «JCB 535-67», з номерним знаком НОМЕР_1 , керування яким було доручено ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи в саморобній «люльці» разом із ОСОБА_8 , встановленій на навантажувач телескопічний марки «JCB 535-67» з номерним знаком НОМЕР_1 , 06.07.2020 близько 15 год. 50 хв., виконуючи роботи по усуненню несправності ліхтаря, встановленого на електроопорі № 35 по вул. Лесі Українки поблизу буд. 29 в с. Шепетин Дубенського району Рівненської області, доторкнувся рукою до неізольованого проводу ПЛ-0,4кВ, який відходив від електроопори, внаслідок чого був травмований електрострумом. Від ураження електричним струмом ОСОБА_7 помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 05.08.2020 смерть ОСОБА_7 настала від ураження електричним струмом.

Із урахуванням наведеного, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , в порушення вимог статей 8, 13, 18 Закону України «Про охорону праці» № 2694 від 14.10.1992; статті 31 Кодексу законів про працю України; пунктів 1.1.4, 1.3.1, 2.3.19, 2.3.22, 3.1.2, 3.3.12, 3.12.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.02.1998 за № 93/2533; пунктів 1.3, 1.7.3, 1.12 розділу І НПАОП 0.00-1.15- 07 «Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04.06.2007 за № 573/13840; пункту 6.7 НПАОП 0.00- 4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2005 за № 231/10511, пунктів 4.2.4, 4.2.5, 4.2.9, 13.5.1, 23.1.1, 27.7 НПАОП 40.1-1.07-01 «Правил експлуатації електрозахисних засобів», затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 253 від 05.06.2001, не розробляючи і не виконуючи необхідні заходи безпеки, не провів цільового інструктажу та не оформив і не видав працівникам наряд-допуск, передбачений вищевказаними вимогами законодавства, а також залучив ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, до роботи на висоті, в діючих електроустановках не за спеціальністю (професією), без відповідної кваліфікації та спеціальної електротехнічної підготовки, а до керування навантажувачем (в якості мобільного підйомника) в охоронній зоні ЛЕП допустив пилкоправа ОСОБА_9 , який не має відповідної кваліфікації водія навантажувача (машиніста підйомника) електробезпеки не нижче II категорії. Крім того, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 не забезпечив працівників випробуваним спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, зокрема захисними касками, запобіжними поясами, діелектричними рукавичками, діелектричним взуттям (ботами), переносним заземленням, плакатами і знаками безпеки відповідно до норм комплектування засобів захисту. Також перед початком робіт ОСОБА_3 не забезпечив проведення періодичної перевірки інструменту з ізолювальними ручками та періодичного випробування покажчика напруги до 1000В.

В порушення вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» №2694 від 14.10.1992; пункту 1 глави І розділу II НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.02.2018 за № 244/31696; пункту 1 розділу II, пункту 38 розділу V, підпункту 17 пункту 16 розділу VI НПАОП 0.00-1.83-18 «Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.09.2018 за №1082/32534, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 експлуатував навантажувач фронтального телескопічного марки «JCB 535-67», заводський номер НОМЕР_2 , не за призначенням, а в якості мобільного підйомника.

Як наслідок, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , на якого покладено забезпечення виконання правил охорони праці та безпеки життєдіяльності в зв`язку з роботами, які виконували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , порушив вимоги статей 5, 13, 18 Закону України «Про охорону праці» № 2694 від 14.10.1992; статей 13, 14, 15 розділу V НПАОП 0.00-1.83-18 «Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.09.2018 за №1082/32534; статей 8, 9 «Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці», затверджених наказом Міністерства соціальної політики України 29 листопада 2018 року № 1804 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2018 року за № 1494/32946; пункту 1, розділу II НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.02.2018 за №244/31696; пункту 3.14 НПАОП 0.00-4.12.05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 231/10511; підпунктів 1.3.1, 3.12, 3.2.9, 3.3.12, 3.12.1, 8.7.3 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.02.1998 за № 93/2533; підпунктів 4.2.4, 4.2.5, 13.5.1 НПАОП 40.1-1.07-01 «Правил експлуатації електрозахисних засобів», затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України 05.06.2001 № 253, які перебувають у причинному зв`язку з настанням події, зокрема загибеллю ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватися, якщо воно спричинило загибель людини, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК України.

За клопотанням прокурора, з урахуванням згоди всіх учасників процесу, які не оспорюють фактичних обставин і наслідки роз`яснені та зрозумілі, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції в суду немає, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи. Почав займатися підприємницькою діяльністю з 01.04.1997. Період становлення як підприємця був складний, населений пункт ОСОБА_10 має лише 600 людей, тому підібрати кадри складно. ОСОБА_7 працював довго: спочатку рамником, потім у 2014 році його забрали в АТО й він підтримував його як морально, так і матеріально, після повернення десь рік він був вдома відновлювався, а потім за його проханням відновили і трудові відносини. У 2016 році громада об`єдналася в процесі реформування й перетворилися в ОТГ. Він, будучи членом виконкому Смизької селищної ради, долучився до різних проектів для розвитку інфраструктури, в т.ч. по освітленню. Вони ще з одним підприємцем безпосередньо для громади зробили 800м освітлення вулиць, бо районні електромережі «відхрещувалися». Він розумів, що це не дуже в межах закону, але йому здавалося, що від цього громада виграє і не витратить так багато коштів як сусідня. Спочатку перші 3 км освітлення було зроблено безкоштовно, а потім вже за пропозицією селищної ради було оформлено в законному порядку. Але він упустив той момент, що люди мають пройти спеціальні інструктажі, навчання, тому трапилася трагедія. Інструмент був спеціальний, але ще треба було його сертифікацію проводити. Всі порушення, що викладені в обвинувальному акті визнає повністю. В той день він попросив працівників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щоб вони усунули недопрацювання на новозбудованій вулиці освітлення. Ця їх лінія електропередач була нижче лінії під напругою. Він сам поїхав до трансформатора й вимкнув напругу. Там є магазин і переконався в продавчині, що зникло світло. ОСОБА_13 теж дзвонив до мами й перепитував чи зникло світло: перший раз вона сказала, що ні, а другий так. Але якимось чином напруга була присутня. Коли піднімали людину на навантажувавач, то до основної лінії дотягнутися рукою не можна було. Але там до старої хати, якась нижче додаткова лінія під кутом була, ОСОБА_14 чомусь піднявся догори й схопив цей провід. Він одразу приїхав на місце, маючи навики надавати першу медичну допомогу, робив прямий масаж серця, доки не приїхала швидка. Він їхав за швидкою, бо думав, що буде потрібний, щоб допомогти врятувати життя. Але коли приїхали, то з швидкої сказали, що водій помер в авто. До Сіновальського переїзду він жив, а потім закінчився кисень в балоні в Смизькій швидкій. Він звертався до матері покійного, що готовий надати компенсацію, але вона відмовилася брати гроші, проте попросила поки вони батьки будуть жити забезпечувати їх дровами. Після ситуації з ОСОБА_11 він відмовився від такого виду діяльності, бо особисто для нього це стало сильною психологічною травмою й він більше цим не займається, лише основною деревообробною діяльністю. Але працівників, і він сам, і ОСОБА_12 , пройшли спец навчання та порушення усунені, найняв техніка з охорони праці. Він оплатив суму, що назвало бюро, яке займалося похованням. Коли це сталося він намагався додзвонитися в швидку допомогу, але с. Шепетин на межі Рівненської області й виклик на 103 переадресувало на Тернопільську область, а ті наполягали, щоб дзвонити в Рівненську область. Тоді він подзвонив голові селищної ради, який був у смт. Смига, щоб він викликав швидку допомогу. Повідомив фонд нещасних випадків на виробництві, управління держпраці, Смизьку селищну раду та поліцію. Місцеву владу повідомив негайно, а фонд протягом 24 годин. Фонд нещасних випадків написав перелік порушень, держпраця зверталася їх усунути. Частину порушень усунуто негайно, а частину після закінчення навчання в м. Рівне. За рекомендацією Рівненського центру зайнятості фахівця в районі уклав договір щодо забезпечення техніки безпеки. Він тепер слідкує за цим, інструктує. По лісопильному та стругальному виробництву велись інструктажі з техніки безпеки, але не з роботами, пов`язаними з електрообладнанням. Теж пройшов чергове навчання й підтвердив кваліфікацію по пожежній безпеці та охороні праці. Розуміє, що винен у смерті людини. Бо шукав собі виправдання, але ж не дотримався техніки безпеки. Має ще також кафе невеличке в с. Шепетині й лісопильню. Він є керівником добровольчого військового формування Смизької громади. Облаштував із однодумцями молодіжний простір осередку «Пласт», а в Дубенському районі займається патріотичним вихованням молоді. Суботники проводять: прибирають, допомагають військовим, займає активну громадську позицію. Готовий родині загиблого допомагати чим може й виконувати ту функцію, яку би виконував їх син. Просить вибачення.

Потерпіла ОСОБА_6 - сестра загиблого ОСОБА_7 в суді пояснила, що фактичні обставини справи не оспорює. Це непоправна втрата. Вона представляє інтереси цілої сім`ї, бо батьки вже похилого віку, тому на сімейній нараді було вирішено, що саме вона говоритиме від імені всіх. Сама вона очевидцем події не була. ОСОБА_3 пропонував допомогу, гроші, але мати від обвинуваченого не хоче грошей, бо не бажає заробляти на смерті сина. Домовилися, що поки батьки живі, то він їх буде забезпечувати дровами, що і робить. При вирішення покарання покладається на розсуд суду. Загалом підтримує сторону захисту і вважає, що може буде призначено покарання менше меншої межі або мінімальне, не хоче, щоб обвинуваченого позбавляли волі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , порушив правил безпеки під час виконання робіт із підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватися, що спричинило загибель людини, а тому ці дії кваліфіковано правильно за ч.2 ст.272 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який не судимий, дані про адміністративні стягнення відсутні, є фізичною-особою підприємцем, депутатом селищної ради, має батька похилого віку, дружину та двох доньок, одна з яких неповнолітня, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, як і національною скаутською організацією України «Пласт», КЗ «Шепетинська гімназія Смизької селищної ради», військовою частиною НОМЕР_3 характеризується позитивно як підприємець, батько, меценат, волонтер , неодноразово відзначений різними подяками за благодійність, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно висновку органу пробації ризики небезпеки обвинуваченого для суспільства і повторного вчинення кримінального правопорушення низькі, виправлення можливе без ізоляції від суспільства і не потребує покладання додаткових обов`язків в випадку звільнення від відбування покарання з випробувальним терміном.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно п.1-2 ч.1 ст.66 КК України суд визнає: 1) щире каяття, 2) активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, 3) надання медичної допомоги або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено.

Вирішуючи питання щодо міри покарання, суд також враховує позицію усіх учасників, які просять не позбавляти обвинуваченого волі та призначити покарання в виді обмеження волі, застосувати ст. 75 КК України. Обвинувачений порушив правила безпеки під час виконання робіт із підвищеною небезпекою, що призвело до невідворотних трагічних наслідків і «економія коштів» обернулась смертю людини. При цьому ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому й намагається хоч якось компенсувати завдані збитки, максимально усунув порушення техніки безпеки. Також для суду очевидно, що обвинувачений, якщо позбавити його волі, залишиться без роботи та відповідно джерела доходу для його родини й батьків загиблого, що не допоможе досягти мети покарання. Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, висновок органу пробації про низький ризик обвинуваченого для суспільства та вчинення повторного правопорушення, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Також враховуючи пом`якшуючі обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.272 КК України у виді обмеження волі зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком. При цьому, суд не вважає за можливе призначити мінімальний термін обмеження волі чи іспитового строку, враховуючи невідворотні наслідки від вчиненого тяжкого злочину, а саме: смерть людини. Також необхідно заборонити ОСОБА_3 займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням електромонтажних робіт. Саме таке покарання є справедливим і таким, що забезпечить досягнення мети покарання згідно ст. 50 КК України. При цьому, на ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, відповідно до ч.1 ст.76 КК України, виконуючи які він буде під контролем органу пробації. Не покладати обов`язки за ст.76 КК України взагалі, як про це просить сторона захисту, неможливо, оскільки це суперечить вимогам матеріального закону, бо застосування ч.1 ст. 76 КК України у випадку звільнення особи від відбування призначеного покарання з іспитовим строком згідно ст. 75 КК України є обов`язковим, межі розсуду суду в цьому випадку лише вирішити покладати чи ні додаткові обов`язки, що визначені ч.3 ст. 76 КК України, потреби в застосуванні яких в цій справі дійсно немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати за проведення судових експертиз складають 30074 гривень 80 копійок, які відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.272 КК України, ст.118, 123-124, 174, 349, 366-371, 373-376, ст.615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, з позбавленням права займатись діяльністю з виконання електромонтажних робіт строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладанням обов`язків, передбачених п.1-2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 30074 (тридцять тисяч сімдесят чотири) гривні 80 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Прокурору, потерпілій, обвинуваченому та його захиснику повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1