Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8430/22
Провадження №1-кп/523/818/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

24.03.2023 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження №0000463 від 03 липня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, з середньою освітою,

не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий заадресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимий;

-15.08.2016 Суворовським районним судом міста Одеси за ст. 289 ч. 2 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з випробувальним терміном на 2 роки.

-16.05.2017 Суворовським районним судом міста Одеси за ст. 185 ч. 1 КК України, до 1 року позбавлення волі та в силу ст. 71 КК України всього до 5 років 10 днів позбавлення волі.

-19.01.2018 Суворовським районним судом міста Одеси за ст. 186 ч. 2 КК України, до позбавлення волі на 5 років та в силу ст. 70 КК України всього до 5 року 6 місяців позбавлення волі.

- 18.02.2022 Суворовським районним судом міста Одеси за ст. 395 КК України, до 2 місяців арешту.

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що 02.07.2022 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. Отамана Головатого в місті Одесі зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_9 . В ході спілкування ОСОБА_9 запросив ОСОБА_10 до свого місця мешкання, на що останній погодився.

Під час перебування за місцем мешкання ОСОБА_9 , в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_12 приблизно

о 13 год. 00 хв 02.07.2022 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), переконавшись, що потерпілий ОСОБА_9 спав та за його злочинними діями не спостерігав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, достовірно знаючи про військову агресію Збройних Сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено з 26.03.2022 Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX; з 25.04.2022 Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX; з 25.05.2022 - Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на90діб), з метою особистого збагачення, таємно викрав зі стільця, розташованого біля телевізору у житловій кімнаті вказаної квартири, належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «SAMSUNG» у корпусісиньогокольору,модель «SM-A315F/DS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ,S/N: НОМЕР_3 вартістю 9000 грн, укомплектований сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 9000 грн.

При допиті обвинувачений ОСОБА_7 , винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України не визнав та пояснив суду, що 01.01.2022 року, зустрівся зі своїм товаришем вони випили та зустріли ще одного чоловіка на імя ОСОБА_13 , він запросив обвинуваченого до себе у гості, вони випили, та ОСОБА_13 заснув.Він взяв телефон марки «Самсунг» та пістолет щоб зателефонувати своїм друзям та позичити в них грошей, для того, щоб продовжити святкувати. Покинув квартиру, сів на трамвай та поїхав у гідропарк Лузаніка . Однак на вулиці був затриманий співробітника поліції.

Незважаючи на не визнання вини ОСОБА_7 і відсутності його щирого каяття у вчиненому, вина ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю інших доказів, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні:

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , надав суду наступні покази, що випивав разом з обвинуваченим у себе вдома за адресою м.Одеса, вул.Отама Головатого, багато випив, заснув, прокинувся телефону та пістолету не було. Попросив сусіда, попросив його зателефонувати у 102 та на його телефон, слухавку взяли співробітники поліції та запросили його до районного відділку поліції, де при обшуці у обвинуваченого знайшли його телефон.

Допитана у судовому засідані ОСОБА_15 , надала суду наступні покази, що на момент події працювала дізнавача.Отримала виклик на планшет, що невідома особа здійснює вистріли у м.Одесі, по вул.Краснова. У судовому засіданні свідок впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 . При поверхневому огляді у обвинуваченого було знайдено предмет схожий на пістолет та телефон Самсунг.

Також провина обвинуваченого ОСОБА_7 , підтверджується письмовими доказами дослідженими у суді а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2022 року, згідно якої потерпілий ОСОБА_9 , просить прийняти заходи до маловідомої йому осби на імя ОСОБА_16 , який перебуваючи у нього адома за адресою м.Одеса, вул. От.Головатого, викрав в нього телефон та пістолет.

- протоколом огляду місяці події від 03.07.2022 року, згідно якого за адресою м.Одеса, вул.От.Головатого 26/28 потерпілий та ОСОБА_7 , вживали алкоголь.

- протоколом затримання особи від 02.07.2022,

- протоколом проведення слідчого експеременту від 05.07.202 року, згідно якого ОСОБА_7 , розповідає та показує, що у м.Одесі по вул.От.Головатого,26/28, разом з потерпілим вживав алкголь у квартирі, потерпілий заснув , а ОСОБА_7 , побачив на столі мобільний телефон марки «Самсунг» вказаний телефон, ОСОБА_7 , таємно викрав, та поїхав на трамваї до гідропарку «Лузанівка» де і був затриманий співробітника поліції.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2022 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_17 , впізнав на фотознімку номер 1, особу з якою вживав алкоголь, та який в нього викрав мобільний телефон. ( на фотознімку 2 зображений ОСОБА_7 )

- протоколом огляду місця події від 02.07.2022 року. згідно якого у м.Одесі, по вул.От.Головатого, особа на ім`я ОСОБА_16 здійснювала постріли з пістолету, при собі мав два ножі, також мобільний телефон «Самсунг» в корпусі синього кольору, який добровільно видав.

- протоколом огляду предмета від 23.07.2020 року, об`єктом якого був мобільний телефон марки «Самсунг А 31» синього кольору ШМЕЙ НОМЕР_1 2) НОМЕР_2 , в телефоні встановлена сім карта оператора Київстар з номером НОМЕР_4 , телефон у справному стані.

- постановою про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23.07.2022, згідно якого телефон марки «Самсунг А 31» синього кольору ШМЕЙ НОМЕР_1 2) НОМЕР_2 , в телефоні встановлена сім карта оператора Київстар з номером НОМЕР_4 , приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд проходить до висновку, про доведеність скоєння ОСОБА_7 , кримінального провопорушення інкримінованого йому, а до позиції обвинуваченого ОСОБА_7 , що унього не було умислу викрадати телефон, суд ставиться критично, та, як до способу обвинуваченим уникнути покарання.

Суд, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах военного стану.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ч.4 ст. 185 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечного діяньня, які містять склад злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

- обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 , у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - відсутні.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , - судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_7 , раніше судимий але покарання повністю відбув, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення - відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 ., до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєні кримінального правопрушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити покарання у вигдяді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 02.07.2022 року.

Речові докази а саме: мобільний телефон Самсунг - повернути за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1