Справа № 164/319/23
п/с 1-кп/164/97/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 березня 2023 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000048 від 17 лютого 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого: 13 березня 1998 року Луганським обласним судом за ст. 17, ст. 93 „а КК, ст. 93 „є КК, ст. 17, ст. 93 „з КК, ч. 2 ст. 140 КК, ч. 2 ст. 141 КК, ч. 2 ст. 142 КК, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 28 листопада 2006 року Свердловським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік обмеження волі; 14 грудня 2006 року Антрацитівським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186 КК, ст. 71 КК, ст. 72 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 25 квітня 2007 року Свердловським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі; 11 липня 2012 року Свердловським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 190 КК, ст. 395 КК, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі; 14 жовтня 2013 рокуПеревальським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК, ст. 71 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі; 31 березня 2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК, ч. 2 ст. 187 КК, ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,покарання не відбув, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, відбуваючи з 6 липня 2021 року покарання у виді позбавлення волі в державній установі „Маневицька виправна колонія № 42, що по вул. Андрія Снітка, 25 в смт. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, 16 лютого 2023 року, біля 11 години 00 хвилин, перебуваючи в службовому кабінеті начальника сектору осіб, взятих під варту, державної установи „Маневицька виправна колонія № 42, що знаходиться в адміністративній будівлі установи, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, керуючись злочинним умислом, висловив пропозицію та в подальшому надав першому заступнику начальника установи - заступнику начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_6 , посада якого згідно ст. 6 Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року відноситься до службових осіб, що займають відповідальне становище, неправомірну вигоду - грошові кошти на суму 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 16 лютого 2023 року становило 3656 гривень 86 копійок, за організацію ОСОБА_6 , як першим заступником начальника установи виконання покарань з використанням наданої йому влади та службового становища, повернення мобільного телефону ОСОБА_4 , що був вилучений 15 лютого 2023 року, та в подальшому не притягнення даного засудженого до відповідальності.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 369 КК України, оскільки він запропонував службовій особі, що займає відповідальне становище,надати їй неправомірну вигоду та надав такій особі неправомірну вигоду за вчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час досудового розслідування 28 лютого 2023 року між прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000048, та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, зобов`язувався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення у кримінальному провадженні. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 3 ст. 369 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід скасувати арешт на наступні речові докази: грошові кошти на суму 100 (сто) доларів США (грошова купюра № LK 88136079 E), портативний відеореєстратор № ЧПНУ 1.

Речові докази: грошові кошти на суму 100 (сто) доларів США (грошова купюра № LK 88136079 E) слід конфіскувати в доход держави; портативний відеореєстратор № ЧПНУ 1 слід передати власнику - державній установі „Маневицька виправна колонія № 42.

Керуючись ст.ст. 98-100, 110, 174, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2023 року, укладену між прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000048 від 17 лютого 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, призначивши покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року- 6 (шість) місяців позбавлення волі і остаточно визначити до відбування 5 (п?ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, але не більше 60 (шістдесят) днів, обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 9 березня 2023 року.

Скасувати арешт на грошові кошти на суму 100 (сто) доларів США (грошова купюра № LK 88136079 E), портативний відеореєстратор № ЧПНУ 1.

Речові докази: грошові кошти на суму 100 (сто) доларів США (грошова купюра № LK 88136079 E) - конфіскувати в доход держави; портативний відеореєстратор № ЧПНУ 1 - передати власнику державній установі „Маневицька виправна колонія № 42.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1