Справа № 761/5902/23
Провадження №1-кп/761/2557/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, із застосуванням відеоконференції за допомогою програми EasyCon, судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000100 від 30 січня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в хуторі Козирі, Ростовської області, Російська РФСР, росіянина, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (у редакції Закону №1689-? від 07.10.2014), ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України

У С Т А Н О В И В:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до частини 1 статті 17, частини 1 статті 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна республіка Крим (далі - АР Крим), області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, Російська федерація (далі - російська федерація) чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VІП від 18.01.2018, діяльність збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який акт виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Боротьба з іноземною окупацією, відповідно до пункту 4 статті 1 частини І Додаткового протоколу (Протокол I), від 08.06.1977 до Женевських конвенцій, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів від 12.08.1949, є формою збройного конфлікту.

Збройна агресія російської федерації на території Донецької та Луганської областей здійснювалася шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької та Луганської областях та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про державну самостійність луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі - «лнр»).

Самопроголошеним головою «лнр» 07.10.2014 виданий указ № 15, згідно із яким, створене незаконне збройне формування так званої «лнр» - «народна міліція». Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію та кураторів з російської федерації.

Встановлено, що до складу «нм «лнр» входить структурні підрозділи - Військова частина № НОМЕР_1 - «10 окрема артилерійська бригада», яка складається з управління, батарей та підрозділів забезпечення військова частина № НОМЕР_2 «7 окрема мотострілецька бригада», яка складається з батальйонів та окремих підрозділів забезпечення, а саме: штаб, трьох мотострілецьких батальойнів, танкового батальйону, гаубічного самохідно-артилерійського дивізіону, гаубичного артилерійського дивізіону, зенітно-ракетного дивізіону, реактивного артилерійського дивізіону, роти матеріального забезпечення, розвідувальної роти, ремонтної роти.

Проте, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту.

Так, ОСОБА_5 , 19 вересня 2019 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області України - у місті Брянка Луганської області Україна добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування - розрахунку 4 гармати 2 взводу 2 батареї (ВЧ № НОМЕР_1 ) (місце дислокації на тимчасово окупованій території України АДРЕСА_2 ).

У періоди з 19 вересня 2019 року по 19 квітня 2020 року ОСОБА_5 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формувань. В подальшому, політичне та військове керівництво російської федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

22.02.2022 Президент російської федерації (далі - президент російської федерації) направив до Ради Федерації (далі - ради федерації) звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

24.02.2022 приблизно о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022, на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

14 березня 2022 Указом Президента України № 133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

18 квітня 2022 Указом Президента України № 259/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

17 травня 2022 Указом Президента України № 342/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня 2022 року строком на 90 діб.

12 серпня 2022 Указом Президента України № 573/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

07 листопада 2022 Указом Президента України № 757/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб

Продовжуючи свої злочинні дії, громадянин України ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, продовжив виконання обов`язків військової служби у незаконному збройному формуванні «нм «лнр» - 1 взводі 2 роти 1 батальйону НОМЕР_3 окремої мотострілецької бригади «лнр» (ВЧ НОМЕР_2 ), до складу якої він був зарахований з 15.03.2022.

У періоди з 19 вересня 2019 року по 19 квітня 2020 року та з 15.03.2022 по 30.12.2022, ОСОБА_5 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формувань окупаційної адміністрації російської федерації, а саме: бути вірним військовій присязі, дотримуватися конституції і законів «лнр»; проходити військову службу по контракту в період установленим дійсним контрактом терміном в «народній міліції «лнр»; строго і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів; в період проходження військової служби по контракту добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців установлених законодавством і другими нормативно-правовими актами «лнр», виконувати вимоги військової присяги, законодавства про службу в «народній міліції» і других нормативно-правових актів «лнр»; при скоєнні правопорушень, нести всі види юридичної відповідальності відповідно до законодавства «лнр»; дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника); дотримуватися установлений порядок користування секретними документами і військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості отримані в ході проходження військової служби.

Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , у період з 15.03.2022 до 30.12.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, з закріпленою зброю (АК 74 калібру 5,45 мм) та боєкомплектом у кількості восьми споряджених магазинів у кількості 240 патронів, 2 гранати Ф-1, 1 граната РГД, РПГ, керуючись статутами збройних сил російської федерації та «нм «лнр», виконував обов`язок «стрілця» в різних видах бою та формах його забезпечення, а саме брав участь в стрілецьких боях, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена 30.12.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України в АДРЕСА_3 .

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні державної зради, а саме: діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014 № 1689-VII).

Крім того, за викладених обставин, громадянин України ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Також, за викладених обставин, громадянин України ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

ОСОБА_5 , за сукупністю своїх умисних дій та викладених вище обставин обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону від 07.10.2014 № 1689-VII), ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дані кримінально карані діяння.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились у державній зраді, тобто діянні, вчиненому умисно громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану, або в період збройного конфлікту вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України. Крім того, своїми умисними протиправними діями, які виразились в участі в терористичній організації, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, а також ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які віднесені до особливо тяжких та тяжких злочинів, обставини їх вчинення, характер діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, за теперішнім місцем перебування в ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід-1» характеризується позитивно.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а саме те, що ОСОБА_5 маючи правовий зв`язок з Україною, що знаходить свій вияв у взаємних правах та обов`язках, будучи зобов`язаним здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в порушення зазначених зобов`язань здійснив державну зраду та брав участь в діяльності незаконного збройного формування та терористичної організації, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних кримінальних правопорушень у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України та у сфері злочинів проти громадської безпеки, а також відсутність кількох обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

В той же час, враховуючи вищезазначені дані про особу ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне призначити покарання в розмірі, наближеному до нижньої межі санкції встановленої ч. 1 ст. 111 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення як ним, так і іншими особами кримінальних правопорушень.

Даних щодо наявності речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, за які призначити йому покарання у виді:

-за ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону №2341-? від 05.04.2001 зі змінами, внесеними згідно із Законом №1183-? від 08.04.2014, №1689-? від 07.10.2014) - тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України - вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 2 ст. 260 КК України - п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, у спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_5 даним вироком, рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1