Ухвала

Іменем України

04 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 211/2302/21

провадження № 51 - 3303 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року,

встановив:

Завироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 263Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирішено питання щодо долі речових доказів, арешту на майнота процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року вказаний вирок залишено без змін.

Згідно вироку, ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено, за те що він без передбаченого законом дозволу (точного часу та місця органом досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 16 січня 2021року придбав:

- придатний до стрільби самозарядний пістолет системи Токарева (ТТ), серійний номер « НОМЕР_1 », виготовлений в 1944 році, промисловим способом (СРСР), який є нарізною вогнепальною зброєю;

- 5 патронів, які придатні до стрільби та є боєприпасами, калібру 7,62-мм а саме: пістолетними патронами зразка 1930 року виготовленими промисловим способом та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм: пістолетів «ТТ», пістолетів-кулеметів «ППШ», «ППС», «ППД»;

- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який використовується для спорядження ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

В подальшому, 16 січня 2021 року, о 17 год 10 хв, поблизу із будівлею Центрального автовокзалу м. Кривого Рогу, розташованого по вул. Дніпровське шосе, 1 у м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції, де в ході проведення обшуку, в рюкзаку, який перебуваву нього на плечах, було виявлено та вилучено вищеперелічені предмети.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі засудженого через суворість, просить переглянути вказані рішення в касаційному порядку та застосувати до його підзахисного положення ст. 75 КК. На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що судами не взято до уваги всіх обставин, які позитивно характеризують особу засудженого та пом`якшують покарання.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи та дослідивши долучену до скарги копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50, ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно приписів ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Із системного аналізу вимог закону України про кримінальну відповідальність слідує, що, суду, окрім вирішення питання про призначення певного виду та розміру покарання, потрібно встановити достатню підставу для звільнення від його відбування з випробуванням, при цьому належним чином вмотивувати таке рішення, дослідивши і оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, та врахувати, що ст. 75 КК України застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави.

Як убачається зі змісту доданої до касаційної скарги копіїсудового рішення, обираючи ОСОБА_1 покарання, суд повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК є тяжким злочином, дані про особу винного, а також досудову доповідь органу пробації, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства - середній, а тому прийшов до обґрунтованого висновку, що його виправлення можливе лише тільки з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, врахувавши обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття; визнання своєї вини, наявність на утриманні малолітньої дитини, судом призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке є мінімальним за розміром в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК.

Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про безпідставне незастосування судами положень ст. 75 КК, що призвело до явної, на його думку, несправедливості призначеного ОСОБА_1 покарання, які є аналогічними доводам його апеляційної скарги, були предметом розгляду суду апеляційної інстанції та обґрунтовано визнані неспроможними.

З огляду на викладені обставини, які підлягають обов`язковому врахуванню, в їх сукупності, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, зміст і обсяг протиправних діянь ОСОБА_1 , враховуючи мету покарання, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та не вбачає підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5