Справа № 522/2126/23
Провадження № 1-кп/522/922/23
УХВАЛА

Іменем України

06.03.2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду в м. Одеса

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.11.2022 року за № 0001241, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, який має інвалідність ІІ групи, та який має на утриманні мати - інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України-

встановив:

31.01.2023 року до Приморського районного суду м. Одеса було передано обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні, а ухвалою суду від 01.02.2023 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 15.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено відповідно до вимог КПК України, підстав для затвердження угоди та закриття кримінального провадження не має, обвинувальний акт направлено на розгляд до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, у зв`язку з чим просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Стосовно поданих адвокатом ОСОБА_4 клопотань заперечувала, вказуючи на їх передчасність. Деякі документи, які захисник просить витребувати, є в наявності в матеріалах кримніального провадження.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення судового розгляду. Також захисник звернулася до суду з рядом клопотань:

- про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме : до документів, які знаходяться у володіння ПрАТ «Київстар» з можливістю вилучення копій документів, що містять інформацію про отриманні телекомунікаційні послуги споживачем ОСОБА_6 , який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 , а саме: дані про вхідні та вихідні дзвінки (дати, час, тривалість з`єднань, типу з`єднань, СМС- повідомлення, нульові з`єднання ідентифікатора (ІМЕІ та IMSI) з прив`язкою до місцевості із зазначенням адреси встановлення базової станції (ретрансляційної антени) та азимуту, точного місця перебування абонента при здійсненні дзвінків та відправлення СМС - повідомлень, із зазначенням точних дат та часу дзвінків (в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання), з`єднання абонентських номерів по номеру мобільного телефону та зміст вхідних та вихідних СМС повідомлень і інформацію про GPRS - трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаних номерів, у період часу з 03.10.2022 року по 07.11.2022 року. Зазначена інформація необхідна для підтвердження інформації, що мали місце провокаційні дії відносно Виговського, які були контрольовані правоохоронними органами за допомогою ОСОБА_6

- про витребування документів з ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП і Одеській області, а саме: інформацію щодо часу реєстрації матеріалів в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень за № 25235 від 03.11.2022, інформацію чи була зареєстрована в журналі ЄО заява ОСОБА_6 від 03.11.2022 року. Зазначена інформація необхідна для встановлення законності та обґрунтованості внесення відомостей в ЄРДР;

- про витребування документів з управління СБУ в Одеській області щодо відвідування приміщення СБУ в Одеській області в період часу з 03.10.2022 по 07.11.2022 рік ОСОБА_6 , чи проводились оперативно-розшукові заходи щодо ОСОБА_5 , чи видавалась фінансовим підрозділом УСБУ в Одеській області в рамках кримінального провадження № 0001241 від 03.11.2022 року грошові кошти на проведення НСРД, витяги з журналу відвідувань приміщень УСБУ в Одеській області за 04.11.2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які приймали участь як понятих. Зазначена інформація необхідна з метою встановлення можливих провокаційних дій ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5 ;

- про витребування з Приморського районного суду м. Одеса рішення зазначеного суду від 10.12.2018 року по справі № 522/15969/18 на підтвердження боргових зобов`язань ОСОБА_6 перед АТ КБ «Приватбанк» та його обізнаності з цього приводу;

- про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 26.1.2022 року, а саме з флеш-накопичувача з маркуванням «009517». На зазначеному накопичувачі зберігається особиста інформація, пов`язана з особистим електронним ключем, який потрібний ОСОБА_5 для роботи;

- про виклик свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Також захисником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 були подані заперечення на ухвалу слідчого судді Приморського районного суд м. Одеси ОСОБА_14 щодо надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування зазначених заперечень захисником було зазначено, що слідчий суддя легалізував проведений обшук через 1 місяць та 19 днів після фактичного його проведення, що не відповідає поняттю «невідкладності».

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника, просив їх задовольнити.

Оцінка та висновки суду щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

За змістом ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

За наслідками підготовчого судового засідання судом встановлено, що угода про визнання винуватості до суду не надходила, про її укладення суд не повідомляли і сторони кримінального провадження. За таких обставин підстави для прийняття судом рішення, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України досліджувалося судом під час розгляду клопотання про повернення обвинувального акту захисника обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 прокурору. За наслідками розгляду такого клопотання постановлена ухвала від 15.02.2023, якою встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки. Отже, підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Питання підсудності кримінального провадження Приморському районному суду м. Одеса сторонами не оспорювалось. Його непідсудність не була встановлена і судом.

Клопотань для обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, не встановлено та від прокурора відповідних клопотань не надходило.

Клопотань про призначення досудової доповіді обвинуваченому не надходило, судом також не встановлено підстав для її призначення.

За таких обставин суд вважає, що існують достатні підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, передбачених ч. 2ст. 27 КПК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд враховує, що за змістом ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України. Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є прокурор, який має виключні повноваження на підтримання державного обвинувачення в суді. З боку захисту - обвинувачений та його захисник. З огляду на зазначене, судовий розгляд необхідно здійснювати за участі прокурора, обвинуваченого та його захисника. В підготовчому судовому засіданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту були заявлені клопотання про виклик свідків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту. Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, закріплений у ст. 22 КПК України, суд вважає за доцільне викликати свідків сторін. Водночас питання щодо етапу, на якому буде здійснений такий виклик, та конкретних осіб вирішуватиметься під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження у судовому провадженні.

Що стосується клопотання про часткове скасування арешту, суд вважає наступне:

Вимогами статті 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що на даній підготовчій стадії судового провадження у суду немає жодних доказів, а їх надання прямо заборонено вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Як зазначено було в судовому засіданні прокурором, флеш-накопичувач був визнаний в цьому кримінальному провадженні речовим доказом, арешт на зазначене майно було накладено на підставі ухвали слідчого судді з метою збереження речових доказів по справі. Для перевірки відсутності підстав для обмеження права на вільне володіння майном вказаної особи суду необхідно ознайомитись хоча б з найменш достатньою кількістю доказів, які йому будуть надаватись. З урахуванням чого, наразі вирішення питання про скасування арешту, накладеного на майно зазначених осіб, є передчасним.

Крім того, жодних доказів, які б підтверджували, що перелічене майно в ухвалах слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2022 року, дійсно належить гр. ОСОБА_5 відповідно, його захисником до суду надано не було. Більше того, до вказаних клопотань не було долучено копій ухвал слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, якими було накладено арешт.

Проте, варто зазначити, що вказані особи, під час судового розгляду, зокрема при безпосередньому дослідженні матеріалів кримінального провадження, не позбавлені права звернутися із клопотанням про скасування арешту, в порядку ст. 174 КПК України.

Крім того, згідно вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні поданих клопотань адвокатом ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 щодо майна яких вирішується питання про арешт, про часткове скасування арешту майна у зазначеному кримінальному провадженні необхідно відмовити у зв`язку із передчасністю подання.

Що стосується клопотань про витребування документів з ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, управління СБУ в Одеській області, з Приморського районного суду м. Одеси, суд зазначає, що такі клопотання сторони захисту наразі є передчасними та у їх задоволенні слід відмовити.

Так, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.

Необхідно зауважити, що відповідно до ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків ревізій, актів перевірок, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Отже, заявляючи клопотання про витребування певних речей і документів, сторона захисту має зазначити про те, що вона здійснювала збирання доказів, використовуючи можливості, які надані процесуальним законом; що ці дії здійснювались нею з метою подання суду належних і допустимих доказів; що ці документи мають бути досліджені під час судового провадження, однак, при отриманні певних документів(їх копій) виникли труднощі, які неможливо подолати без допомоги суду шляхом постановлення відповідної ухвали.

Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суду не відомо, які матеріали та документи буде використовувати сторона обвинувачення у якості доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки ці питання вирішуються під час судового розгляду. Стороною захисту не надано доказів звернення до відповідних осіб з адвокатськими запитами з метою отримання витребуваних документів та інформації. У зв`язку з чим, суд вважає, що в задоволенні зазначеного клопотання про витребування документів слід відмовити. Водночас, сторона захисту не позбавлена можливості повторно звернутися з клопотаннями з приводу заходів забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду.

Що стосується клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів суд вважає наступне:

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а частина 2 статті 131 КПК визначає тимчасовий доступ до речей і документів серед переліку таких заходів.

За частиною 1 статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до частини 5 статті 163 КПК слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи. 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Отже, для надання тимчасового доступу до речей і документів необхідно довести одночасну наявність сукупності усіх наведених підстав.

За пунктами 7 і 8 частини 1 статті 162 КПК, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема,

- інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

- персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

За частиною 2 статті 9 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 №1280-IV із наступними змінами, зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом.

В статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 року №2297-VI із наступними змінами, зокрема наведено визначення таких термінів: «персональні дані» - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; «база персональних даних» - іменована сукупність упорядкованих персональних даних в електронній формі та/або у формі картотек персональних даних.

Суд вважає, що інформація, доступ до якої просить надати захисник, належить до охоронюваної законом таємниці, оскільки знаходиться в оператора телекомунікацій, а також становить собою базу персональних даних осіб.

За частиною 6 статі 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Стаття 93 КПК встановлює порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так й стороною захисту, й за її частиною 3, сторона захисту, зокрема, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За частинами 2 і 6 статті 22 КПК, яка визначає зміст однієї з засад кримінального провадження - змагальності сторін - сторони кримінального провадження, користуючись засобами, передбаченими статтею 93 КПК, мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В клопотаннях захисника відсутні підтвердження звернень до володільців інформації з будь-якими запитами у передбачений КПК України спосіб або про отримання відмов в її наданні.

Отже, захисником у своїх клопотаннях не доведено факту неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою інформації, до якої є необхідним тимчасовий доступ, та не доведено можливість використання цих відомостей як доказів, тим більше, що на стадії підготовчого судового провадження суду не відомо, які конкретні матеріали та документи будуть надані сторонами кримінального провадження як докази.

Крім того, матеріали клопотання не містять обґрунтування та докази належності зазначеного номеру телефону саме свідку ОСОБА_6 .

Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника є передчасним, оскільки вирішити питання щодо доцільності надання доступу до інформації та документів, зазначених у клопотаннях, можливо лише в ході судового розгляду кримінального провадження, а тому клопотання захисника на даній стадії судового провадження задоволенню не підлягають.

Що стосується скарги на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_15 від 26.12.2022 року, суд дійшов таких висновків.

Положеннями ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому ч. 2 ст. 303 КПК України закріпила право на стадії підготовчого провадження подавати скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не могли бути предметом оскарження під час досудового розслідування.

Водночас положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17.

Відповідно до статей 314, 315 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд не уповноважений здійснювати дослідження та оцінку доказів, які стосуються винуватості або невинуватості обвинуваченого. Така оцінка надається судом лише після дослідження доказів у ході судового розгляду в порядку, визначеному статтями 89, 94 КПК України.

Крім того, виходячи з аналізу положень ч. 2 ст. 303 КПК України, можна зробити висновок про те, що ця норма не містить імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказує на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-316 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заперечення проти ухвал слідчого судді, поданої захисником ОСОБА_4 необхідне долучити до матеріалів кримінального провадження. Оцінка доводів, викладених у цих запереченнях, буде надана під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст.291,314, 315,316 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.11.2022року за № 0001241 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на 16.03.2023 року о 13.00 год.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про витребування з ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, управління СБУ в Одеській області, Приморського районного суду м. Одеси документів, пов`язаних з розглядом зазначеного кримінального провадження- відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей та документів - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2022 року з флеш-накопичувача з маркуванням «009517» - відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків сторони обвинувачення та сторони захисту.

Долучити подану захисником ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України заперечення на ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2022 року до матеріалів кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам провадження про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за їх письмовим клопотанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1