Номер провадження:1-кп/521/1580/22
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
22 грудня 2022 року м.Одеса
В С Т А Н О В И В :
Потерпілий ОСОБА_6 наполягав на затвердженні угоди між ним та обвинуваченим про примирення, зазначивши, що вони примирилися та він простив обвинуваченого. Просив призначити узгоджене покарання обвинуваченому у вигляді штрафу 850 грн. В подальшому потерпілий в судове засіданя не прибув, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та потерпілим, посилаючись на те, що обвинувачений хоча і був засуджений 18.08.2022 року, але кримінальне правопорушення вчинив ще до набрання вироком законної сили 18.09.2022 року, а попередній вирок набрав законної сили лише 20.09.2022 року, тобто після вчинення правопорушення обвинуваченим, тому перешкоди для затвердження угоди відсутні.
Обвинувачений також просив затвердити угоду про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та просив призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у сумі 850 грн., який спроможний сплатиити..
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.
Згідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Вимогами ч.3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У статті 471 КПК України передбачено вимоги до угоди про примирення, у якій зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Частина 7 ст.474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Вказаною частиною статті визначений вичерпний перелік підстав, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди, в тому числі, якщо умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та/або закону, а також якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Крім того відповідно до ч.6 ст.474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.
Судом встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України 18.09.2022 року обвинуваченим ОСОБА_5 , останній був засуджений вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 18.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього зобов`язання згідно до ст.76 КК України.
Таким чином, під час розгляду угоди про примирення, судом встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, тому за таких обставин приходить до висновку про неможливість призначення узгодженого покарання обвинуваченому у виді штрафу.
Відповідно до правової позиції об`єднаній палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформованій у Постанові від 01.06.2020 року справа № 766/39/17, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків). Таким чином, законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила - це постановления обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення після постановления вироку, але до повного відбуття покарання.
Враховуючи наведене суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення про відсутність стосовно обвинуваченого вироку, який набрав законної сили, на час вчинення ним нового кримінального правопорушення, що спростовується вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 18.08.2022 року, як на підставі для затвердження угоди.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана до суду угода про визнання винуватості не підлягає затвердженню з підстав суперечності її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства та інтересам суспільства.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.
Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, а прокурором не подано до суду клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
При цьому необхідно роз`яснити, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.
За таких обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-372, 468-474 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Копію ухвали надіслати сторонам кримінального провадження.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.
Суддя ОСОБА_1