465/5220/22
1-кп/465/1167/22
УХВАЛА

судового засідання

09.11.2022 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
встановив:

у провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2022 за №0000348 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У межах даного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено на строк до 11.11.2022.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, які стали причиною обрання такого запобіжного заходу, зазначивши, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого, не відпали і продовжують мати місце на сьогоднішній день. А саме - ризик переховування від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, можливість впливу на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні. Просив суд не визначати розмір застави з огляду на те, що інкримінований ОСОБА_4 злочин, вчинений із застосуванням насильства.
Захисник в судовому засіданні заперечив клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ризики, зазначені прокурором, вважає необгрунтованими, з огляду на те, що обвинувачений визнав вину, а тому відсутні ризики щодо впливу на свідків та переховування від суду. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, обгрунтовуючи станом здоров`я обвинуваченого, який хворіє на епілепсію, і, на думку захисника, йому не може бути надана належна медична допомога в умовах слідчого ізолятора. У разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисник просив визначити обвинуваченому мінамальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з думкою свого захисника.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд враховує положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України.
Згідно з приписами ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

При вирішенні питання продовження строку дії, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає, що судовий розгляд не розпочався, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на даний момент продовжують існувати, оскільки з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, з огляду на високу вірогідність переховування від суду, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, зважаючи на стадію розгляду справи, суд вважає, що прокурором доведено ризик щодо можливості впливу обвинуваченим на свідків, які ще не допитанні в судовому засіданні. Суд бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого, у якого трапляються епілептичні приступи. Питання щодо надання медичної допомоги обвинуваченим, які утримуються в слідчих ізоляторах, покладено на адміністрацію місць тимчасового утримання. Стороною захисту не надано суду доказів щодо того, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися у вмовах слідчого ізолятора. Вілдсутні такі докази і в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , суд дійшов висновків про необхідність продовження відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Підстави для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали, вищенаведені ризики продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням відповідного строку.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що інкримінований ОСОБА_4 злочин, вчинений із застосуванням насильства, з урахуванням вимог ч.4 ст.183 КПК України, судвважає за можливе не визначити обвинуваченому розмір застави.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цілодобовий домашній арешт необхідно відмовити, оскільки, на думку суду, домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

постановив:

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали - до 06 січня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1