У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2124/19

Номер провадження 1-кп/184/10/22

21 грудня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000681 від 18.09.2019 року, за №0000661 від 11.09.2019 року та за №0000659 від 11.09.2019 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, інвалід 2 групи у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000681 від 18.09.2019 року, за №0000661 від 11.09.2019 року та за №0000659 від 11.09.2019 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.04.2020 за клопотанням прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.06.2020 з можливістю внесення застави у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 гривень. В зв`язку із внесенням суми, визначеної судом застави, 14.04.2020 обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено із місця ув`язнення. При звільненні уповноваженою службовою особою місця ув`язнення відповідно до вимог ч.3 ст. 182 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені обов`язки щодо належної поведінки та його явки до суду за викликом, а також наслідки невиконання, цих обов`язків.

Проте, при судовому розгляді кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , будучи у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України, належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, та неодноразово зобов`язаним за ухвалами суду про примусовий привід прибути у судове засідання, як обвинувачений у кримінальному провадженні ухиляється від явки до суду. Внаслідок умисного ухилення ОСОБА_3 від участі у судовому розгляді кримінального провадження, судом, починаючи з 03.06.2020 неодноразово ухвалювалось рішення про призначення судового провадження до розгляду на іншу дату через неявку обвинуваченого ОСОБА_3 за викликом суду, в тому числі й про примусовий привід обвинуваченого до суду в порядку ст. 323 КПК України.

03.08.2022 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області об`єднане кримінального провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000681 від 18.09.2019 року, за №0000661 від 11.09.2019 року та за №0000659 від 11.09.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було зупинено до розшуку останнього; надано дозвіл службовим особам органу Національної поліції на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

21.12.2022 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення з ВП№2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що обвинуваченого ОСОБА_3 затримано та доставлено в суду для розгляду клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора вмотивовано тим, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження у суді, необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, під час досудового розслідування та при судовому розгляді кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 ніде не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували його переховуватися від суду не має.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, і він у повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за незаконне заволодіння транспортними засобами.

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від суду, а також уникнення покарання за тяжкі злочини він може виїхати із постійного місця проживання.

Зазначена обставина вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду.

Крім того, ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення ряду корисних злочинів, у тому числі й за вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, але маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив три епізоди незаконного заволодіння транспортним засобом.

Вказані обставини свідчать про наявність існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, приймаючи до уваги порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у виді застави, виникла необхідність у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України;

у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 може покинути відомі прокурору та можливі місця його перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

під час судового провадження не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_3 на поруки, що виключає передачу його на поруки;

ОСОБА_3 ніде не працює та не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання вказаним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Лише цей запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства допоможе уникнути зазначених ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, що підтверджується наданими стороною обвинувачення сукупністю доказів, а саме:

- даними протоколом допиту потерпілих;

-протоколами допитів свідків;

-протокол допиту підозрюваного

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання, що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Суд вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_3 усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення вищевказаного злочину, вже переховувався від суду та був оголошений в розшук, тому може знову переховуватись від суду.

Разом з тим, суд вважає доведеним прокурором наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі за незаконне заволодіння транспортними засобами.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Отже в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, посилання прокурора на неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, суд вважає необґрунтованими, оскільки саме застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти встановленому та доведеному у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на призначенні, суті та порядку застосування вказаного запобіжного заходу, який відповідно до ст.181 КПК України полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, виконання якою, у свою чергу, унеможливить вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та зможе забезпечити належну поведінку останнього.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У свою чергу, ч.4 коментованої статті унормовано, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, запобігання ризикам вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, може бути забезпечено за рахунок альтернативного запобіжного заходу.

Водночас, застосування найсуворішого запобіжного заходу виключно на підставі тяжкості вчиненого злочину суперечитиме усталеній практиці Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою до застосування на підставі ч.5 ст.9 КПК України.

В силу ч.5 ст.17 КПК України, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Отже, суду не доведено неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, у судовому засіданні встановлено та не заперечується учасниками процесу, що обвинувачений постійно проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою.

Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також недоведеність стороною обвинувачення неможливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 21.02.2023 року із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Разом з тим, оскільки відносно ОСОБА_3 буде застосовано альтернативний вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підстав для задоволення клопотання про звернення застави в дохід Держави відсутні.

Керуючись ст.ст.176179, 193, 194, 196 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 06.04.2021 року по матеріалам об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000681 від 18.09.2019 року, за №0000661 від 11.09.2019 року та за №0000659 від 11.09.2019 року про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, починаючи з 21.12.2022 року до 21.02.2023 року включно, поклавши на нього обов`язки передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- заборонити залишати місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- прибувати за першою вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи перебування.

Виконання ухвали покласти на ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, для контролю - прокурору Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1