Справа № 629/3125/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, розташованого поза територією Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000803 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

На підставі ст.35 КПК України, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000803 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (справа № 629/3125/16-к), розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

За приписом частини 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

31.10.2022 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зупинення кримінального провадження №0000803 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, оголошення обвинуваченого у розшук, та про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з яким він звернувся до суду.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 , та вважала, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 на протязі тривалого часу, більше шести років, жодного разу (крім підготовчого судового засідання 11.11.2015) не прибув у судові засідання як за викликом Лозівського міськрайонного суду Харківської області, так не прибув за викликом Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

Суд, вислухавши думку прокурора, вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Суд враховує, що глава 28 КПК України передбачає загальні положення судового розгляду кримінального провадження, тобто посилання прокурора у своєму клопотанні про зупинення провадження і розшук обвинуваченого на положення ст. 335 КПК України не підлягають задоволенню, оскільки стосуються лише стадії судового розгляду, в той час як кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 знаходиться на стадії підготовчого судового засідання.

Суд зазначає, що підготовка справи до судового розгляду важливий етап у кримінальному проваджені. На цій стадії вирішується ряд питань, пов`язаних з безперешкодним і ефективним кримінальним судочинством

Повернення обвинувального акта є правом суду, і приводом для нього може стати не будь-яка формальна невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка реально перешкоджає призначенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У свою чергу, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Обвинувальний акт має відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України. Від їх оцінки під час підготовчого судового засідання залежить, яке рішення буде прийняте про повернення обвинувального акта чи про призначення судового розгляду на його підставі.

Судова практика показує, що невідповідність обвинувального акта вимогам Кодексу є оціночним поняттям.

Вирішуючи питання про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), тому участь ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні є обов`язковою.

Відповідно до положень ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Тлумачення і застосування правової норми яка міститься у ч. 3 ст. 314 КПК України є, власне, визначення критеріїв невідповідності обвинувального акта вимогам закону і, відповідно, передбачуваності для учасників результатів підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчі судові засідання: 22.08.2022; 12.09.2022; 22.09.2022; 14.10.2022; 01.11.2022, не з`явився, незважаючи на те, що судом приймалися заходи до повідомлення обвинуваченого про час і місце підготовчого судового засідання за наявними в матеріалах кримінального провадження адресами, шляхом відправлення обвинуваченому повістки про його виклик до суду, тобто, належне та своєчасне повідомлявся про дату, час і місце підготовчого судового засідання за наявними в обвинувальному акті адресами місця проживання

Ухвали суду про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 від 22.08.2022 та 22.09.2022 не були виконані органом поліції, а судом від поліції отримані рапорт та повідомлення, що здійснити примусовий привід обвинуваченого не можливо, так як ОСОБА_5 з 13.04.2015 знаходиться у розшуку (з рапорту), а з повідомлення керівника органу поліції знаходиться у державному розшуку починаючи з 25.10.2016, та на теперішній час місце проживання або місцезнаходження обвинуваченого не встановлено.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засідання зазначив, що за даним кримінальним провадженням інший обвинувачений - ОСОБА_6 був визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області засуджений до покарання.

Також прокурор ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 знаходиться у державному розшуку, та за адресами, вказаними в обвинувальному акті, не проживає і йому не відомо де проживає або знаходиться обвинувачений.

Як зазначено судом явка обвинуваченого в підготовче судове засідання і його участь у судовому провадженні є обов`язковою, що слідує з вимог ч. 1 і 2 ст. 314 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , однак місцем його фактичного проживання є адреса - АДРЕСА_2 .

Ухвали суду від 22.08.2022 та 22.09.2022 про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем його проживання і реєстрації не виконані.

Крім того, суд також зазначає, що за вказаними адресами обвинувачений не проживає, а прокурором, не дивлячись на багаточисельні відкладення підготовчого судового засідання, явка обвинуваченого у судове засідання не забезпечена.

Що стосується оголошення розшуку обвинуваченого, то судом враховується, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 знаходилось у провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області на протязі тривалого часу, починаючи з 30.10.2015, та яким за цей час постановлені багаточисельні ухвали від 04.10.2016, 11.01.2018, 05.09.2018, 22.02.2020, 05.11.2020 (т.1 а.с.103-104; 121-122; 148-149; 217-218; 257-258) останній раз від 17.12.2021 (т. 2 а.с.56), відповідно до яких ОСОБА_5 було оголошено у розшук, але останнього не було розшукано.

Протягом більше ніж семи років вказані ухвали про розшук обвинуваченого органом досудового розслідування не виконані, місцезнаходження обвинуваченого не встановлено.

Також, органом досудового розслідування не виконані багаточисельні ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.04.2016, 20.08.2018, 20.01.2020, 26.02.2020, 29.10.2020, 13.05.2021 (т.1 а.с. 64-65; 135; 165; 204; 239; т. 2 а.с. 15) про надання доручення органу досудового розслідування про встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

З огляду на ці обставини, суд приходить до висновку, що за час знаходження кримінального провадження у проваджені місцевих судів, виявились неефективними, недієвими оперативно-розшукові дії для встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

За таких обставин суд вважає, що органом досудового розслідування не вжито належних заходів до встановлення дійсного місця проживання або місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, що унеможливило та в подальшому не уможливлює його інформування про час і місце підготовчого засідання в порядку, зазначеному ст.ст.135-136 КПК України.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова поведінка.

Судом виконані вимоги, вжито можливих заходів щодо забезпечення явки обвинуваченого в підготовче судове засідання, які передбачені КПК України, задоволені клопотання сторони державного обвинувачення щодо забезпечення участі обвинуваченого та забезпечення його явки в підготовче судове засідання, тобто, застосовані механізми для забезпечення своєчасного розгляду справи, визначені процесуальним законом, Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська вживались заходи щодо своєчасного розгляду кримінального провадження протягом розумного строку, застосовувались заходи процесуального примусу, які органом поліції та прокурором не виконані.

Відповідно до п.2) ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, зокрема місце його проживання.

З огляду на викладене та наведеним судом обґрунтуванням, наявної інформації, суд дійшов до висновку, що адреси дійсного місця реєстрації і проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , невірно зазначені в обвинувальному акті, фактично не були встановлені на момент отримання обвинувального акту Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, не були встановлені також і за період виконання багаточисельних ухвал Лозівського міськрайонного суду про розшук обвинуваченого, та про надання доручення органу досудового розслідування про встановлення місця знаходження обвинуваченого, тому винесення судом ще одної ухвали про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 у розшук - втрачає розумний сенс, порушує розумні строки розгляду провадження, крім того, це не передбачено на стадії розгляду справи у підготовчому засіданні, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотань прокурора.

Крім того, судом встановлено, що окремою підставою для повернення обвинувального акту прокурору є наступне.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Надточій проти України» від 15.05.2008 р. зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, визначено в ч.6 ст. 22 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається як за участю обвинуваченого, так і потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

За приписом п. 3) ч. 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

Системний аналіз правових норм КПК України, зокрема, частини 1 статті 314, п.2) ч.2 ст.291 та п. 3) ч. 2 статті 291 КПК України вказує на імперативність зазначених норм.

Тобто, вказані імперативні норми права містять категоричні приписи, що безпосередньо визначають поведінку суб`єктів, не дозволяють відхилятися від них і не можуть бути замінені за рішенням (домовленістю) цих суб`єктів іншими умовами.

В обвинувальному акті потерпілими вказані: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 , також вказані адреси за якими проживають потерпілі.

Разом з цим жодний з вказаних в обвинувальному акті потерпілих не прибув у підготовчі судові засідання, незважаючи на те, що судом приймалися заходи до повідомлення потерпілих, про час і місце підготовчого судового засідання за наявними в матеріалах кримінального провадження адресами, шляхом відправлення потерпілим повістки про їх виклик до суду, тобто, належне та своєчасне повідомлялися про дату, час і місце підготовчого судового засідання за наявними в обвинувальному акті адресами місця проживання.

Жоден з вказаних потерпілих, крім потерпілого ОСОБА_11 , не звертався до суду із заявою про своє небажання брати участь у підготовчому судовому засіданні.

Більш того, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив суду, що йому у теперішній час невідомо, де можуть проживати, знаходиться або перебувати потерпілі за даним кримінальним провадженням.

Про необізнаність прокурора щодо місця проживання потерпілих за даним кримінальним провадження свідчить той факт, що у підготовчому судовому засіданні 22.09.2022 прокурор заявив клопотання, яке суперечить як взагалі вимогам КПК України, так зокрема вимоги ч.3 ст.314 КПК України, про встановлення місця проживання потерпілих за даним кримінальним провадженням, які у підготовче судове засідання не прибули.

Ухвалою суду від 22.09.2022 відмовлено в задоволенні клопотання, заявленого прокурором.

Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_5 та потерпілих позбавляє можливості суд належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого та потерпілих вичерпані, невідповідність обвинувального акту вимогам закону - п. 2) та п. 3) ч. 2 ст. 291 КПК України позбавляє суд можливості призначити та провести судовий розгляд, в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне, обґрунтоване рішення у відповідності до закону, тому суд дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору для встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, та що є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.

Керуючись ст. 110, п. 3) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зупинення кримінального провадження № 0000803 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, оголошення обвинуваченого у розшук, та про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000803 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України - повернути прокурору Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Повний текст ухвали оголосити о 09-00 годині 07.11.2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1