У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 179/1894/21

№ 1-кп/183/535/23

29 березня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000026 від 25 березня 2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Крамарка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

За результатами досудового розслідування, обвинувальним актом від 25 березня 2021 року обвинуваченій ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачення сформульовано за наступними встановленими в ході судового провадження прокурором фактичними обставинами: підпунктом «б» пункту 4 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України «Видатки, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад» передбачено, що до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать видатки на державні програми соціального захисту, в тому числі на допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Частиною 1 статті 102 Бюджетного кодексу України «Субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту», передбачено здійснення видатків місцевих бюджетів, зазначених у підпункті «б» пункту 4 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України, які проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

14.01.2019 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи про реалізацію державної соціальної програми передбаченої «Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, та будучи достеменно обізнаною про обставини призначення та виплати такої допомоги, так як з 05.10.2012 року постійно перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Магдалинівської районної державної адміністрації з інших державних соціальних виплат, а також знаючи, що згідно вимог Порядку, для призначення відповідної державної соціальної допомоги, уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи у яких зазначає відомості, передбачені п. 9 Порядку про середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, які становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, та згідно п. 16 Порядку особі роз`яснюється, що виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або було встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, а також усвідомлюючи те, що вона, права на призначення та отримання субвенції - державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не має, так як її чоловік ОСОБА_6 , протягом шести місяців, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної "Соціальної допомоги, тобто протягом відповідного часу другого півріччя 2018 року перебував в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажний поїзд - 870» та отримував дохід - заробітні плату, з метою призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в робочій час з 08.00 год. до 17.00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, прибула до приміщення Управління соціального захисту населення Магдалинівської районної державної адміністрації, що розташоване за адресою: смт. Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 64, Дніпропетровської області.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме призначення і виплати їй державної соціальної допомоги як уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї, продовжуючи перебувати в робочій час з 08.00 год. до 17.00 год. більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в приміщенні Управління соціального захисту населення Магдалинівської районної державної адміністрації, що розташоване за адресою: смт. Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 64, шляхом обману звернулась із заявою про призначення їй усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, а саме призначення та виплати державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, до якої додала власноручно, заповнену та в подальшому підписану декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» від 14.01.2019 року, в якій умисно, а саме в розділі II «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за період з 01.07.2018 року до 01.01.2019 року» зазначила недостовірну інформацію про те, що її чоловік ОСОБА_6 , у період з 01.07.2018 року до 01.01.2019 року доходів не мав, у той час як останній з 01.07.2018 до 05.09.2018 перебував в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажний поїзд - 870» та отримав дохід - заробітні плату на загальну суму 35 105 грн. 45 коп., тим самим ввела в оману працівників Управління соціального захисту населення Магдалинівської районної державної адміністрації.

За результатом розгляду поданої ОСОБА_5 вказаної заяви та доданої до неї декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» від 14.01.2019 року, що містить завідомо неправдиву інформацію, разом з іншими документами, Управлінням соціального захисту населення Магдалинівської районної державної адміністрації, які були введені в оману неправомірними діями ОСОБА_7 , 22.01.2019 року прийнято рішення про призначення і виплату ОСОБА_5 державної соціальної допомоги як уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї у період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року включно, у розмірі 5 145 грн. 54 коп. на місяць.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , які виразились в умисному заволодінні чужим майном, шляхом обману органу державної влади, з метою подальшого призначення і виплати їй державної соціальної допомоги як уповноваженому представнику малозабезпеченій сім`ї, в порушення Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_5 незаконно, в період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року включно, за рахунок державних коштів, здійснено виплату державної соціальної допомоги як уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї на загальну суму 30 873 грн. 24 коп., яку ОСОБА_5 отримала через установу банку та розпорядилась даними коштами на власний розсуд в корисливих для себе цілях, а державному бюджету в особі Управління соціального захисту населення Магдалинівської районної державної адміністрації завдано матеріальних збитків на вказану суму.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні №0000026.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину свою не визнала, зазначила, що обставини, викладені в обвинувальному акті вона не заперечує, однак обвинувальний акт містить неповну картину тих подій, які сталися, підтримала клопотання свого захисника просила суд задовольнити клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що претензій щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності не має.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

П. 2 ч. 1 ст. 49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 вперше вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, санкція якого передбачає найбільш суворе покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок в період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року, тобто з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку минуло понад 3 роки, а для складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, визначено строк давності для звільнення від кримінальної відповідальності - три роки.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання свого захисника про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, зазначивши, що їй зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності - закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та наслідки такого звільнення.

У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Окрім цього, ВП ВС (Постанова від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що обвинувачена ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження № 0000026 від 25 березня 2021 року відносно ОСОБА_5 за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Щодо цивільного позову, то з положень ч. 1 ст. 129 КПК випливає, що вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення. Таким чином, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (постанова ВС від 23.06.2022 року у справі № 204/2626/21 (провадження № 51-5123км21).

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 1029,72 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № СЕ-19/104-21/15094ЕК від 23.07.2021 року у сумі 1029,72 грн.).

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 49 КК України, ст. ст. 284-287, ст. 314, ст. 371, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні №0000026 від 25 березня 2021 - задовольнити.

ОСОБА_5 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № №0000026 від 25 березня 2021 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 .

Цивільний позов Управління соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_5 про відшкодування збитків - залишити без розгляду.

Речові докази: справу б/н, з призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_5 - залишити за належністю Управлінню соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1029 гривень 72 копійки.

Повний текст Ухвали оголошено 31 березня 2023 року о 15 годині 00 хвилин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1