Дата документу 14.12.2022
Справа № 334/4378/22
Провадження № 1-кс/334/1916/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, скасування постанови слідчого,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 , яка подана його адвокатом ОСОБА_3 , в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 21.11.2022 року.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за нею, враховуючи таке.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

У своїй скарзі скаржник посилається на п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником

Як слідує зі змісту поданої скарги, адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , оскаржує постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 21.11.2022 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 про виключення його зі списку потерпілих.

Як зазначалося вище, до слідчого судді на стадії досудового розслідування можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що прямо передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, а також рішення, які хоч прямо і не передбачені КПК, але фактично прийняті слідчим або прокурором. При цьому, всі інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом оскарження в суді під час підготовчого провадження.

Тобто, рішення, дії чи бездіяльність, можливість оскарження яких прямо не передбачена одним з пунктів ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування не можуть бути предметом судового контролю з боку слідчого судді. Наведене відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, який в рішенні від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» вказав, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

З матеріалів скарги вбачається, що процесуальне рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 18.11.2022 року про виключення його зі списку потерпілих, прийнято у формі постанови від 21.11.2022 року, тому не може розцінюватися як бездіяльність слідчого, що може мати наслідком оскарження бездіяльності в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім того, постанова слідчого від 21.11.2022 року не підпадає під положення п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки оскаржувана постанова не вирішує питань щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підсумовуючи викладене, слідчим суддею наразі не встановлено бездіяльності слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 яка може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім того, положення п. 1-10 ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачає можливості оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про виключення особи зі складу потерпілих до слідчого судді.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно правилами ст. 314 -316 цього Кодексу.

В силу приписів ч. 4 ст. 304 КПК України у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З цих підстав слід відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, скасування постанови слідчого

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_5