Справа № 467/909/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000065 від 17.10.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, офіційно не одруженого, маючого на утриманні шість неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.06.2008 року Роменським районним судом Сумської області за ст. 186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин;

- 25.12.2008 року Роменським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, 69, 185 ч. 3, 69, 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 10 днів позбавлення волі та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 10 днів;

- 05.11.2010 року Роменським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. На підставі ст. 71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання у вигляді 2 місяців позбавлення волі та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;

- 13.11.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.;

- 02.06.2016 року Жовтневим районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 17 жовтня 2022 року у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до приміщення домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 17 жовтня 2022 року, близько 00.10 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, всупереч волі власника, без дозволу та за відсутності передбачених законом підстав, переслідуючи умисел на порушення конституційного права та недоторканість володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України прийшов до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та розуміючи протиправний характер своїх дій, незаконно, через паркан проник на територію даного домоволодіння.

17 жовтня 2022 року близько 00 години 20 хвилини, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебуваючи незаконно на території домоволодіння АДРЕСА_2 , помітив ОСОБА_5 , яка почала вимагати, аби він покинув територію даного домоволодіння. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс не менше двох ударів лівою рукою в область голови та правого передпліччя ОСОБА_5 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді трьох синців правого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України визнав, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень та пояснив, що в ніч з 16 на 17 жовтня 2022 року , він без дозволу власника, через паркан, проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 . Коли його побачила ОСОБА_5 , то почала кричати на нього, що він покинув дану територію домоволодіння, на що він лівою рукою декілька разів ударив потерпілу в область голови та правого передпліччя. Тому не заперечує проти нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, вибачився перед потерпілою, готовий нести покарання за вчинене у межах своєї вини. Кається у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, погодилася з мірою покарання, про яку просив призначити обвинуваченому.

Крім визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 вважала недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, узгоджуються з показаннями потерпілої.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши наслідки визнання ним фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, що полягають у позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Крім іншого, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- висновок судово-медичної експертизи від 18.10.2022 року № 281 згідно якого у ОСОБА_5 виявлено синці правого плеча. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний в постанові від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) (руки, ноги і т.д) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти зросту утворитися не могли. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи та ч. 1 ст. 125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України як кримінальних проступків, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за злочини проти власності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває в цивільному шлюбі, має на триманні шістьох неповнолітніх дітей, на обліку Первомайського РВ № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецкій, Луганській та Херсонській областях не перебуває, не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом не встановлено наявності зв`язків з антигромадськими елементами.

Суд також враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Речових доказів у кримінальному проваджені не має.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень на користь держави.

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1