Справа № 758/1587/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , дослідивши клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000306 від 03.08.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000306 від 03.08.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Аналізуючи вищезазначені положення КПК України, слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить належного обґрунтування на підтвердження необхідності накладення арешту на майно та належних доказів щодо підставності такого арешту.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню особі, яка його подала для усунення недоліків.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000306 від 03.08.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Леся БУДЗАН