ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурор ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника арештованого майна ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровськавід 12 січня 2023 року про накладення арешту на майно,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2023 року частково задоволене клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001075 від 29.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 , причіп ZASLAW D-653A номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль «MERCEDES-BENZ» номерний НОМЕР_3 , причіп INTER CARS NW номерний знак НОМЕР_4 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_5 , причіп INTER CARS NW НОМЕР_6 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_7 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_8 , причіп BODEX KIS ЗВ номерний знак НОМЕР_9 , автомобіль «Volvo» номерний знак НОМЕР_10 , причіп BODEX KIS 3WA номерний знак НОМЕР_11 , шляхом заборони відчуження вказаних транспортних засобів. В іншій частині клопотання було відмовлено.

У СВ Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за № 0001075 від 29.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України: зокрема відповідно до заяви директора

ТОВ «Актіс Трейд» ОСОБА_10 , ТОВ «Актіс Трейд» в листопаді 2021 року отримало спеціальний дозвіл на користування надрами № 5301 та є переможцем конкурсу prozzoro, за результатами якого укладені та оплачені договори з Держгеонадра на викуп запасів вугілля на ділянці, виділеній по падінню від виходу пласта М 4.2. під насоси (ізогіпси +180 км) до ізогіпси+80м».

Однак, користуючись виробничою зупинкою з квітня 2021 року, пов`язаного з отриманням спецдозволу на надрокористування та в умовах короновірусного карантину територія будмайданчика у силовий спосіб була самовільно захоплена особами, які організували незаконну добичу корисних копалин, а саме вугілля марки «Г» з вентиляційного каналу шахти «Покровська». При цьому ліцензії та дозволів на вказаний вид діяльності зазначені особи не отримали.

27.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук на території земельної ділянки за кадастровим номером :01:016:0172, яка знаходяться за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Шахтарська, буд. 71, де серед іншого було вилучено автомобіль «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 з породнім причепом номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль «MERCEDES-BENZ» номерний НОМЕР_3 з порожнім причепом номерний знак НОМЕР_4 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_5 з порожнім причепом НОМЕР_6 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_7 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_8 з порожнім причепом номерний знак НОМЕР_9 , автомобіль «Volvo» номерний знак НОМЕР_10 з порожнім причепом номерний знак НОМЕР_11 , ключі та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Слідчий суддя, зазначив, що матеріали клопотання слідчого доводять наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, пов`язане з порушенням порядку використання надр, і транспортні засоби, вилучені під час обшуку мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути знаряддям правопорушення, так як згідно з протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій використовувалися для перевезення вугілля з земельної ділянки, де здійснюється його видобуток.

Разом з тим, слідчий суддя, врахувавши те, що вилучені під час обшуку автомобілі використовуються для здійснення господарської діяльності, вважав, що позбавлення власника та володільця права розпорядження та користування вилученим майном є невиправданим.

В апеляційній скарзі представник власника арештованого майна ОСОБА_7 , просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити повністю.

В обґрунтуванні вимог апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, висновки якого постановлені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що фігурантом незаконного видобування корисних копалин є ТОВ "Дейл Базис", з яким ТОВ «УКРВУГЛЕПОСТАВКА» мало виключно офіційні комерційні відносини у 2021 році, про що було повідомлено слідчому під час обшуку та надано відповідний договір купівлі-продажу №55 від 10.11.2021 року та видаткові накладні, на придбання вугілля, про що було здійснено офіційні сплати, що підтверджується випискою з банківського рахунку, яку також надано слідчому.

Вказує, що ТОВ «УКРВУГЛЕПОСТАВКА» не проводила незаконне видобування корисних копалин та будь-яких дій в надрах з порушенням правил, а посадові особи ТОВ «УКРВУГЛЕПОСТАВКА» не є суб"єктами, які відповідають ознакам службовців, тобто в діях ТОВ «УКРВУГЛЕПОСТАВКА» по перевезенню вугілля, яке отримано у законний спосіб, внаслідок відплатного договору, відсутня об`єктивна сторона кримінальних правопорушеннь, за ч. 4 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, тому вилучені автомобілі, на переконання апелянта, не є знаряддям кримінального правопорушення, та на них не може бути накладено арешт. Вважає, що ТОВ «УКРВУГЛЕПОСТАВКА» є добросовісним набувачем вугілля, та не малі жодного стосунку до вчиненого кримінального правопорушення (незаконного видобуто вугілля).

Також звертає увагу, що вугілля, яке знайшов слідчий та вилучив зразки не є тим, що було поставлено ТОВ "Дейл Базис", оскільки поставки ТОВ "Дейл Базис" відбувалось ще рік тому, та це вугілля вже давно продано та вивезено покупцям, проте ці обставини залишилися поза увагою слідчого судді, при розгляді клопотання слідчого, тому з урахуванням викладеного, просить ухвалу скасувати.

Під час апеляційного розгляду:

- представник власника майна ОСОБА_7 , апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

- прокурор ОСОБА_6 вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою та просила залишити її без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, у відповідності до ч 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 2 статті 167 КПК України, визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею було дотримано в повній мірі.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим відділом Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001075 від 29.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом незаконної добичі корисних копалин - вугілля.

27 грудня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 грудня 2022 був проведений обшук на території земельної ділянки за кадастровим номером :01:016:0172 та розташованих на ній приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено серед іншого, зазначені у клопотанні слідчого транспортні засоби, ключі та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

27 грудня 2022 року постановою слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_12 зазначене майно було визнано речовим доказом у цьому провадженні.

У межах цього провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому посилався на необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання існуючим ризикам.

Оскаржуваною ухвалою накладено арешт на зазначений у клопотанні майно шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування.

Слідчий суддя, встановив наявність підстав для задоволення заявленого слідчим клопотання, оскільки вилучені транспортні засоби можуть бути знаряддям правопорушення, так як використовувалися для перевезення вугілля, з земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:2075, де здійснюється його видобуток.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, оскільки воно є знаряддям вчинення кримінально-протиправних дій, відповідає критеріям речового доказу, зазначених в ст. 98 КПК України, визнано ним органом досудового розслідування, що відповідно до ст. 170 КПК України, є підставою для накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів, прокурором в обсязі, необхідному на цій стадії провадження, доведено, що майно, яке підлягає арешту, може містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а ризики, визначені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є реальними.

Ці обставини спростовані апелянтом в апеляційній скарзі не були.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ТОВ «УКРВУГЛЕПОСТАВКА» з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, що може перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що у даному випадку заборона відчуження вилученого майна є достатньою для досягнення мети використання його як доказу у кримінальному провадженні.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів у мінімально необхідному обсязі, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку із чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника власника арештованого майна ОСОБА_7 , залишити без задовлення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2023 року, якою частково задоволене клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001075 від 29.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 , причіп ZASLAW D-653A номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль «MERCEDES-BENZ» номерний НОМЕР_3 , причіп INTER CARS NW номерний знак НОМЕР_4 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_5 , причіп INTER CARS NW НОМЕР_6 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_7 , автомобіль «MAN» номерний знак НОМЕР_8 , причіп BODEX KIS ЗВ номерний знак НОМЕР_9 , автомобіль «Volvo» номерний знак НОМЕР_10 , причіп BODEX KIS 3WA номерний знак НОМЕР_11 , шляхом заборони відчуження вказаних транспортних засобів, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4