СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця-власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_4 в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна

в кримінальному провадженні №0000503 від 22.03.2022,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому останній просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2022, в кримінальному провадженні №0000503 від 22.03.2022.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 стверджує, що арешт накладений необгрунтовано, що він не має жодного відношення до будь-якого кримінального провадження. Зазначає про те, що під час обшуку 31.03.2022 в нього було вилучено грошові кошти, серед яких російські рублі, 3 ноутбука, 4 мобільних телефона, флешнакопичувачі, фотоапарат та інше майно. Пояснив, що до нього прийшли з обшуком після того як він написав в соціальних мережах певну інформацію, яке стосувалась його відношення до того що відбувається. Але, переконував слідчого суддю, "нічого кримінального він не писав". Таку кількість техніки у нього вдома та наявність російських рублів пояснив тим, що він писатель фантаст і за свою роботу в інтернеті отримував гонорари в російських рублях.

На підтвердження своїх доводів і необгрунтованості накладення арешту в судовому засіданні 21.02.2023 ОСОБА_4 повідомив, що він ознайомився із матеріалами справи про накладення арешту на його майно в Облонському районному суді м. Києва, перефотографував всі аркуші справи, яких близько 100, але просив долучити до матеріалів даного клопотання лише протокол обшуку від 31.03.2022, в якому зазначено, що за адресою його проживання проведений обшук, під час якого і вилучено майно, на яке в подальшому накладений вищезазначеною ухвалою слідчого судді арешт. А також протокол огляду одного із телефонів, які були в нього вилучені з певою перепискою.

При цьому, ОСОБА_4 стверджував, що інше майно слідчими не оглядалосб взагалі, тому, на його думку, перебування такого майна і далі під арештом вважає невиправданим.

На питання слідчого судді, чим він може довести, що в матеріалах клопотання про арешт такого майна відсутні пртоколи огляду іншого вилученого майна, повідомив, що вони таки відсутні, але відповідні матеріали, які він відфотографував, в дане судове засідання не приніс.

Інших доказів в обгрунтування своєї позиції також слідчому судді не представив.

Слідчий неодноразово повідомлявся про дау, час та місце розгляду скарги. Його неявка згідно із ст.306 КПК України не перешкоджає рзгляду скарги.

Прокурор в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту майна, накладеною ухвалою слідчого судді. Зауважив, що окрім "цікавої" інформації в одному з телефонів, така ж цікава для слідства інформація міститься в інших речах, які були вилучені під час обшуку та на які в подальшому накладений арешт з метою збереження цих речових доказів. Також просив звернути увагу слідчого судді на те, що особа взагалі не довела свої вимоги.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотаня, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, учасники кримінального провадження знаходяться у рівних умовах щодо збирання й подання доказів на підтвердження обставин, викладених у заявах, клопотаннях, скаргах тощо. Саме на відповідного учасника кримінального провадження, в даному випадку на особу, яка звертається до суду з клопотанням, покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається у відповідних процесуальних документах і рішеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзац другий ч. 1 ст. 174 КПК України визначає, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

ОСОБА_4 не надав слідчому судді відповідні докази на підтвердження обставинах, викладених у його клопотанні. Долучив лише протокол обшуку від 31.03.2022 та один протокол огляду речей і документів від 31.03.2022, а тому неможливо з`ясувати чи були експертні дослідження стосовного вилученого та арештованого майна й іншої техніки.

Більше того, ОСОБА_4 навіть не долучив повного тексту рішення, а саме ухвали слідчого судді, якою і був накладений арешт на вилучене в ньому майно.

За цих обставин слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_4 не доведені під час судового розгляду.

ОСОБА_4 не довів, у розумінні ст. 174 КПК України, ні що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, ні навіть що арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготоволено 22.02.2023