ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1473/23

Номер провадження 1-кп/495/181/2023

29 березня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000026 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кадіївка Луганської області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм спільного проживання в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство, щодо своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 , яка проживає з ним.

Так, 16.06.2022 року приблизно о 18:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з дружиною потерпілою ОСОБА_5 , висловлювався нецензурною лайкою відносно неї, погрожував фізичною розправою, За вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2022 року справа № 495/4202/2022.

Крім того, 20.06.2022 року приблизно о 20:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини умисні дії психологічного характеру, погрожував фізичною розправою, за вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2022 року справа № 495/4210/22.

Крім того, 30.06.2022 року приблизно о 10:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з дружиною, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, за вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2022 року справа № 495/4609/22.

Крім того, 22.06.2022 року приблизно о 05:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку, в ході якої гучно кричав на свою дружину потерпілому ОСОБА_5 , висловлювався нецензурною лайкою, своїми діями завдав шкоди потерпілій, що виразилось у психологічному та фізичному впливі за вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2022 року справа № 495/4859/22, номер провадження 3/495/2525/2022 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 30.11.2022 приблизно о 21:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, за що притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.12.2022 року справа № 495/10429/22, номер провадження 3/495/4921/2022 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Не зважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, та продовжує систематично вчиняти психологічне насильство відносно потерпілої ОСОБА_5 . Так 28.12.2022 року, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 , погрожуючи підпалити будинок, в якому вона на той час знаходилась. Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , емоційної залежності та погіршення якості життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що потерпіла ОСОБА_5 його дружина з якою він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що дійсно у нього з потерпілою неодноразово виникали конфлікти, під час яких від ображав її та застосовував фізичний тиск. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ст. 126-1 КК України тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї дружити (домашнє насильство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття у скоєному та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, те, що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський та працює за наймом, а також враховуючи думку потерпілої, яка у своїй письмовій заяві просила покарати обвинуваченого на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1