Справа № 646/701/23
№ провадження 1-кс/646/450/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого- ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000219 від «15» лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою-спеціальною освітою, без офіційного місця реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000219 від «15» лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , 06.02.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання наслідків таких дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вікна зазначеної квартири, та шляхом розбиття скла, проник до приміщення.

Так, ОСОБА_6 , оцінивши ситуацію що склалася, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, помітив відеокамеру «SONY» DCR-SR42E, вартістю 1 450 грн. та бездротовий маршрутизатор (роутер) ТМ «TP-LINK» модель Archer C64, вартістю 1 025 грн., який належить ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2 475 грн.

Також, 13.02.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, бажаючи настання наслідків таких дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вікна зазначеної квартири, та проник до приміщення через скло.

Так, ОСОБА_6 , оцінивши ситуацію що склалася, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, помітив багатофункціональний пристрій «Hewlett-packard», модель «Deskjet 1050A» вартістю 470 грн. та гравер ТМ «Спарт», модель «СДГ-320» вартістю 780 грн., який належить ОСОБА_7 .

Після чого вийшов через вказане вікно із викраденим майно з метою подальшої реалізації.

У подальшому ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1 250 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, поєднана із проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Отже, щоб запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що на його думку підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, а також ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення, що передбачено п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що підозрюваний немає наміру переховуватись від суду, допомагав органу досудового розслідування, вину повністю визнає, має намір піти на роботу, та виплатити потерпілому майнову шкоду, та має на утриманні батька похилого віку, який потребує стороннього догляду.

Заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника та обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

03.04.2023 року прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000219 від 15.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та №0000363 від 01.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було об`єднано в одне провадження, яке зареєструвано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000219 від 15.02.2023.

03.04.2023 ОСОБА_8 о 18 год. 01 хв. згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, побл. буд. 33, показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 16.02.2023, показаннями свідка ОСОБА_9 від 01.03.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 01.03.2023, показаннями свідка ОСОБА_11 від 28.02.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 28.02.2023, показаннями свідка ОСОБА_12 від 01.03.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 01.03.2023, висновками судово-товарознавчих експертиз, показаннями підозрюваного ОСОБА_6 від 03.04.2023, протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 03.04.2023.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_8 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, це може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій в м. Харкові та Харківській області, може спонукати ОСОБА_6 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.Про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ще свідчать такі дані, як відсутність офіційного місця реєстрації у ОСОБА_6 відсутність тісних родинних зв`язків та не працевлаштованість.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні;вказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може здійснювати тиск та незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, з метою зміни ними свідчень, а зміна показань потерпілих та свідків на користь підозрюваного може позбавити можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

-п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, у нього відсутні законні джерела доходу, він не має міцних соціальних зав`язків, раніше неодноразово судимий та підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності. Викладене може свідчити про стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_6 , а також про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі з корисливою спрямованістю, що є його джерелом доходу.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України" Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Крім того, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»). Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини рішення «Шалімов проти України» від 04.04.2010, заява №20808/02, п.50, ECHR 2010, «тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи» (справа «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.153, ECHR 2000IV, справа «Харченко проти України»).

Також, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати особу у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких відомостей, що батько потребує стороннього догляду, у зв`язку з станом здоров`я суду не представлено.

Також, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК, згідно з вимогами якої, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини кримінального провадження та думку сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що в даному випадку встановлення застави є доцільним та достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 березня 2009 року по справі «Олександр Макаров проти Росії (Aleksandr Makarov v Russia)» № 15217/07 «…сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Отже, при визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, вищенаведені дані щодо його матеріального стану, та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 /двадцять/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 53680 /п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят/ грн. 00 коп., що буде цілком достатнім для виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та перспектива втрати такого забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від органів досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000219 від «15» лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відношенні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 04.04.2023.

Дата закінчення дії ухвали 02.06.2023 року (включно).

Одночасно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 /двадцять/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 53680 /п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят/ грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, де він постійно проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- з`являтись на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та слідчого суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1