Справа № 991/3620/21
Провадження №11-кп/991/76/22
У Х В А Л А

29 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 9 вересня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000372 від 18.10.2016 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК, ч.5 ст.191 КК, ч. 1 ст. 209 КК, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

У ході розгляду даного кримінального провадження по суті прокурор звернувся до Вищого антикорупційного суду з постановою від 25.08.2022 про відмову від підтримання державного обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.
Свої вимоги обґрунтував тим, що позбавлений можливості подати до суду докази (матеріальні носії секретної інформації), які були відкриті стороні захисту під час досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України.
Неможливість подання доказів пояснюється тим, що вони зберігались у відділі забезпечення секретного діловодства Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, однак із введенням на території України режиму воєнного стану виникла реальна загроза їх захоплення. Внаслідок відсутності умов для евакуації доказів у безпечні місця, вони були знищені у встановленому законом порядку. Також ним вичерпана можливість одержання примірників матеріальних носіїв секретної інформації від їх володільців (Служби зовнішньої розвідки України, Господарського суду м. Києва, ДП «НЦТМ»), що зумовлює необхідність відмови від підтримання державного обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні.
Представники потерпілих також відмовились підтримувати державне обвинувачення самостійно, оскільки основні докази по справі знищені.
Захисник ОСОБА_7 просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 і вичерпанням можливості їх отримати.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 9 вересня 2022 року кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК, ч. 5 ст. 191 КК, ч. 1 ст. 209 КК, ч. 4 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України залишено без задоволення.
Цивільний позов Державного космічного агентства України залишено без розгляду.
Відмовляючи стороні захисту в клопотанні про закриття кримінального провадження, суд виходив з того, що положення п.3 ч.1 ст.284 КПК України передбачають здійснення змагального судового розгляду, за результатами якого необхідно встановити винуватість або невинуватість особи та ухвалити вирок. Після відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні подальше проведення судового розгляду є неможливим.
Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову, якою закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи та вичерпанням можливості їх отримання.
Вважає, що суд всупереч нормам закону та основним принципам кримінального судочинства неправильно розтлумачив поняття відмови від обвинувачення та порядок її прийняття судом.
Зазначає, що під час розгляду кримінального провадження судом досліджені всі надані прокурором докази для доведення вини обвинуваченого. Сторона обвинувачення скористалась своїм правом на змагальну процедуру судового провадження без обмежень у можливості надання доказів. При цьому, вона визнала їх недостатність для доведення винуватості особи та відсутність можливості отримати додаткові. Сторона захисту також надала всі необхідні докази, що свідчить про фактичне закінчення стадії дослідження доказів, забезпечення судом змагальності кримінального процесу, а тому наявні умови для закриття кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України з можливістю реабілітації особи, що відповідатиме положенням «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».
За результатами розгляду апеляційної скарги за участю прокурора, підозрюваного та його захисника колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать змагальність сторін, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором, забезпечення доведеності вини.
Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Положеннями п. 15 ч.2 ст.36 КПК України передбачено, що прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від його підтримання, змінювати або висувати додаткове у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог ст. 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, захиснику, потерпілому та його представнику.
Згідно з ч.2 ст.26 та п.2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення.
У відповідності до ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктом 2 частини другої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Враховуючи, що прокурор у ході розгляду кримінальної справи по суті відмовився від підтримання державного обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, суд обґрунтовано закрив кримінальне провадження з підстав, передбачених п.2 ч.2 ст.284 КПК України.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що кримінальне провадження мало бути закрито з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.284 КПК України.
Питання про достатність або недостатність доказів для доведення винуватості особи в суді може бути вирішено тільки за результатами судового розгляду, який включає в себе, крім дослідження доказів, виступи учасників провадження в судових дебатах, репліки, останнє слово обвинуваченого. Тільки після цього суд може в нарадчій кімнаті оцінити кожний доказ окремо та в сукупності для вирішення питання їх достатності чи недостатності для доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого злочину. З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що сторони фактично надали всі докази, а тому суд після відмови прокурора від підтримання обвинуваченого міг дати їм оцінку і встановити недостатність для визнання особи винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального закону.
Пояснення захисника про те, що суд не прийняв рішення про залишення без розгляду одного з цивільних позовів, не може бути підставою для задоволення апеляційних вимог про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Залишення цивільного позову без розгляду не тягне за собою жодних правових наслідків, не встановлює, не змінює, не припиняє цивільні права та обов`язки позивача чи відповідача.
З наведених причин оскаржувану ухвалу слід залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 36, 284, 337, 340, 341, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Вищого антикорупційного суду від 09.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000372 від 18.10.2016 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8

ОСОБА_3