Справа № 204/4724/23
Провадження № 1-кс/204/1223/23
УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходивши її на посаді номера обслуги 2 гарматного розрахунку 1 протитанкового артилерійського взводу 2 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 до 30.01.2023, коли наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 № 30 був звільнений з посади у зв`язку із її скороченням і реформуванням військової частини НОМЕР_1 та виведений у розпорядження командира вказаної військової частини, близько 04 год. 00 хв. 28.03.2023, перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_2 , де тимчасово розташовувався підрозділ військової частини НОМЕР_1 , будучи невдоволеним поведінкою свого співслужбовця - головного сержанта ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у нього 27.03.2023 в період з 18.00 до 23.00 виник словесний конфлікт, в ході якого головний сержант ОСОБА_8 завдав солдату ОСОБА_5 декілька ударів по обличчю та тулубу, що викликало у останнього обурення та бажання помститися, на підставі чого у солдата ОСОБА_5 виник намір на умисне протиправне заподіяння смерті головному сержанту ОСОБА_8 , після чого близько 5 ранку солдат ОСОБА_5 , дочекавшись, коли головний сержант ОСОБА_8 засне, пройшов до гаражу, розташованого на території домоволодіння за вищевказаного домоволодіння, де діючи з прямим умислом і знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, солдат ОСОБА_5 з метою реалізації свого кримінально-протиправного наміру, взяв сокиру, повернувся до спального примішення будинку за вищевказаною адресою, та тримаючи сокиру двома руками за руків`я, наблизився до головного сержанта ОСОБА_8 , який в цей час спав на ліжку, після чого без будь-яких вагань та попередження, в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, замахнувся наніс головному сержанту ОСОБА_8 удар вказаною сокирою в голову, після чого стягнув його на підлогу між ліжком та вугільною піччю та, стоячи над головним сержантом ОСОБА_8 , наніс ще близько 10 ударів у життєво важливі органи останнього - голову та шию, чим спричинив головному сержанту ОСОБА_8 тілесні ушкодження не сумісні з життям, від яких останній помер на місці, тобто солдат ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
28 березня 2023 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
29 березня 2023 року у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повідомлено про підозру військовослужбовця військової частини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваного та свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк до 15 років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам:переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, Присяги взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командирами, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю, порушив ці зобов`язання. Вказане також має стати підставою для того аби визнати, що ОСОБА_5 повинен був сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в той час як своєю поведінкою вже продемонстрував зневагу до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги. Також не можна лишати поза увагою той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , як особа, яка тривалий час знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території з метою ухиляння від покарання у разі доведеності його вини. Крім того, підозрюваний є мешканцем іншої області, яка знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, тобто підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків на території проведення досудового розслідування. Незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Наявність цього ризику зумовлена тим, що підозрюваний має мотив та можливість внаслідок підтримання дружніх стосунків зі свідками, вплинути на їх свідчення. Вказані свідки надали вичерпні покази з приводу обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим їх покази є основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Однак, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни його показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Слід зазначити, що з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази потерпілого, які свідки нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчиняючи умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).В розрізі даного ризику слід зауважити, що солдат ОСОБА_5 перебував на території с. Миролюбівка у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків військової служби, має негативну службову характеристику, крім того раніше вже фіксувалися факти протиправного перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, що мало наслідком складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення у 2022 та 2022 роках. У випадку, який мав місце 28.03.2023 перебування солдата ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння було одним з факторів, що призвело до вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення.Сукупність вказаних факторів свідчить про те, що висновків з попередніх притягнень до відповідальності солдат ОСОБА_5 не зробив та може в подальшому вчинити інше кримінальне правопорушення як проти встановленого прядку несення військової служби, так і проти життя та здоров`я інших військовослужбовців. Стверджуючи про можливість вчинення підозрюваним відповідних дій сторона обвинувачення, серед іншого, бере до уваги спосіб вчинення кримінального правопорушення (щодо людини, яка спить, шляхом нанесення ударів сокирою в голову) та мотив (помста). Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_5 буде зобов`язаний повернутися до місця мешкання та реєстрації, тобто на територію Тернопільської області, що створить умови та змогу ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також здійснювати вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та немає будь-якого місця проживання на території Донецької області, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_5 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він вчинив злочин із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, тобто вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 . Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, поручителі з числа цивільних осіб не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків щодо не здійснення впливу на свідків, які до теперішнього часу проходять військову службу, де проходив військову службу ОСОБА_12 , а також проживають по всій території України.За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та підстав для визначення розміру застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не має. У зв`язку з чим, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив задовольнити у повному обсязі,посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти клопотання прокурора.
Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.
Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що є злочином проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років. Підозрюваний, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне прваопрушення. Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Судом не встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного, отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Ризик, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є необґрунтованим і не знайшов свого підтвердження під час судового засідання.
Крім того, згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя не визначає розмір застави.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 199, 205, 309, 369-372КПК України,-
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 26 травня 2023 року, без визначення розміру застави, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1