Справа № 947/519/23
Провадження № 1-кс/947/242/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з погодженим прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 клопотанням про арешт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належала ОСОБА_5 .

Слідчим суддею було встановлено, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001181 від 30.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2022 до чергової частини Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від старшого оперуповноваженого 3-го відділу УСР в Одеській області ДСР НПУ підполковника поліції ОСОБА_6 про те, що до управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ надійшла інформація про те, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що квартира АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 05.03.1994 належала ОСОБА_7 21.03.1962 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_7 21.03.1962 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 20.10.2020 постійно перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Одеська Обласна психіатрична лікарня №2» ООР в смт. Олександрівка Лиманського району Одеської області.

30.06.2022 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеси ОСОБА_8 посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , який зареєстрований в реєстрі за №3-151. Згідно договору купівлі-продажу від 30.06.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 придбали квартиру АДРЕСА_3 . З урахуванням, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_7 з 20.10.2020 постійно перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Одеська Обласна психіатрична лікарня №2» ООР, що не уможливлює факт укладення ними договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 30.06.2022.

Також встановлено, що 07.09.2022 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеси ОСОБА_11 посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , зареєстрований в реєстрі за №2-479. Згідно договору купівлі-продажу від 07.09.2022 ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_13 придбав квартиру АДРЕСА_4 . Однак, згідно відповіді КП «БТІ» ОМР за №2352/03.01-10 від 25.10.2022 право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Таким чином, 07.09.2022 ОСОБА_12 надала державному нотаріусу Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеси ОСОБА_11 для укладання договору купівлі-продажу підроблені документи, а саме: свідоцтво про право власності на житло та розпорядження органу приватизації за №180 від 04.06.1998 року, технічний паспорт на зазначену квартиру та довідку з КП «БТІ» ОМР, на підставі яких вказана вище квартира була відчужена.

Відповіддю з КП «БТІ» ОМР за №2352/03.01-10 від 25.10.2022 встановлено, що відповіді на запити державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеси ОСОБА_11 за об`єктами нерухомості за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 отримувала ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в подальшому використовувались при незаконному відчуженні вищевказаних квартир.

Також встановлено, що ОСОБА_5 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

07.11.2022 квартира АДРЕСА_6 визнана речовим доказом.

З метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_6 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, а саме є об`єктом кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на майно може призвести до його використання, перетворення, псування, передачі, відчуження, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

шляхом заборони здійснювати його відчуження (розпорядження), а також проводити будь-які реєстраційні дії відносно вказаного об`єкту нерухомого майнадо скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0001181

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути також подана апеляція до Одеського апеляційного суду, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1