Справа № 521/7953/23
Номер провадження:1-кс/521/1153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України про скасування повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 21.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000687 від 13.10.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся адвокат ОСОБА_3 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України про скасування повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 21.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000687 від 13.10.2022 року. Скарга обґрунтована тим, що 21 березня 2023 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000687 від 13.10.2022 року за частиною 4 ст. 185 КК України , а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану. З повідомлення про підозру не адвокат згоден у зв`язку з наступним .

Стаття 277 КПК України встановлює, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

У повідомленні про підозру невірно зазначено : зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа: фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення час, місця його вчинення. Не вказані суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру.

Так не доведено відповідними документами факт належності телефона саме потерпілій ОСОБА_6 . Наданий скріншот квитанції без зазначення ознак телефону не може бути доказом належності телефона саме ОСОБА_6 . В повідомленні про підозру зазначається , що телефон використовувався для роботи в ТОВ «ФЛБ ТРАНС», тому не зрозуміло чому саме ОСОБА_6 є власником телефону, а не юридична особа ТОВ «ФЛБ ТРАНС».

В повідомленні про підозру зазначається , що ОСОБА_4 є працівником ТОВ «ФЛБ ТРАНС», але не надається жодного документу на підтвердження того, що ОСОБА_4 є працівником зазначеного підприємства (наказу, повідомлення податкової про прийняття па роботи працівника з іспитовим строком).

Зазначення у поясненні потерпілої ,і що ОСОБА_4 прийнята без оформлення з іспитовими строком суперечать нормам КЗпП України.

Випробувальний термін (строк) - це період часу, протягом якого роботодавець перевіряє працівника на придатність до виконання певної роботи.

/мова про випробування працівника під час прийняття на роботу відноситься до додаткових умов трудового договору. Таку умову сторони можуть ввести незалежно від кваліфікації та досвіду особи, яка приймається на роботу.

Відповідно до частини 2 ст. 26 КЗпП України, у період випробування на працівника поширюються всі вимоги і гарантії законодавства про працю, утому числі й щодо оплати праці. Встановлення під час прийняття на роботу випробувального терміну для перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається, за вимогами законодавства про працю, не є підставою для не нарахування та невиплати заробітної плати за виконану ним роботу. Уклавши трудовий договір з найманим працівником, роботодавець зобов`язаний виплачувати йому заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. А працівник своєю чергою зобов`язаний викопувати роботу, визначену цією угодою, та всі правила внутрішнього трудового розпорядку (ст. 21 КЗпП У країн иі

В повідомленні про підозру зазначається «Приблизно 06.09.2022року ОСОБА_4 знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні офісу № 703 за адресою м. Одеса, вул. Еугаївська, 21 , отримала для робочого використання від потерпілої директора ТОВ «ФЛБ ТРАНС» ОСОБА_6 майно, а саме з мобільним телефоном марки SAMSUNG Galaxy F03s модель SM-A037Fчорного кольору з сім картою оператора мобільного зв 'язку «Київстар» з номером телефона НОМЕР_1 загальною вартістю 5 268,80 гривень , яким остання мала працювати та приймати телефонні дзвінки в процесі іспитового терміну, з можливістю користування за межами роботи, проте без права розпоряджатися вказаним телефоном.

26.09.2022 року у вечірній час доби, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - мобільного телефону, напередодні наданого виключно для реалізації робочих питань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, діючи таємно, в умовах воєнного стану , з мобільним телефоном марки SAMSUNG Galaxy F03s модель SM-A037Fчорного кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером телефона НОМЕР_1 залишила місце своєї роботи не поверталась, переставши відповідати па телефонні дзвінки потерпілої ОСОБА_6 , маючи намір у подальшому не повертати вказаний мобільний телефон потерпілій»

В показах (протокол допиту потерпілого від 13.10.2022 року) потерпіла ОСОБА_6 зазначає « Так, 6 сентября Анна пришла на работу около 13.00, я ей объяснила, что она должна принимать отчет от водителей, вести ведомость расходов по ремонту фур и составлять договора с заявками с клиентами касательно перевозок, вести кассовые переводы, взяла я ее на первое время неофициально с испытательным сроком на месяц , рабочий день ее начинался в 9.00 и заканчивался в 18.00 пять дней в неделю, ее эти условия устроили и она согласилась . В этот же день я купила для нее рабочий телефон марки «Самсунг SM-F037F черного цвета за 4650 гривен и купила к нему различные аксессуары, стоимостью 618,80 гривен и вставила туда сим карту с номером , данный телефон я ей передала в офисе.

Так же мы обсудили заработную плату , если бы она прошла испытательный срок, то за месяц получила бы 10 000 гривен. Кроме того, с данным телефоном Анна ходила все время, она его брала с собой домой и приходила с ним на работу.»

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 також підтвердили , що працюють неофіційно в ТОВ «ФЛБ ТРАНС» та, що ОСОБА_4 отримала телефон у користування.

Відповідно до ст. 185 КК України крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Враховуючі та. що телефон було передано потерпілою у користування підозрюваній добровільно, не можливо кваліфікувати дії ОСОБА_4 як крадіжку.

З огляду судової практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у провадженнях про злочини проти власності рішення, внесені до ЄДРСР за період з 01.01.2018 по 01.08.2019року слідкує , що не може бути кваліфіковано як крадіжка привласнений майна, яке було добровільно передано потерпілим у розпорядження обвинуваченого постанови Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 296/3704/16-к (провадження № 51-2767км 18) посиланням: http://revestr.court.gov.ua/Review/74120845.

З чого слідкує що, у повідомленні про підозру, невірно зазначена кваліфікація кримінального правопорушення.

Зазначенні у повідомленні час та місце скоєння крадіжки 26.09.2022 року ,а саме момент покидання робочого місця не витримує будь-якої критики, оскільки відсутні будь-які документи які могли би підтвердити факт прогулу ОСОБА_4 з наступним її звільненням за прогул та факт саме крадіжки телефона, якій потерпіла видала підозрюваній з можливістю забирати з собою та використовувати у тому числі у власних цілях.

Потерпіла жодним чином не повідомляла підозрювану про звільнення та необхідність повернення телефону. Про будь-які претензії щодо телефону стало відомо тільки під час досудового розслідування .

Як зазначає підозрювана її була обіцяна але не виплачена заробітна плата та телефон вона продала з метою отримати відшкодування зарплати. Потерпіла в показах підтвердила, що обіцяла заробітну плату 10 000 гривень.

Вимоги статті 115 КЗпП та статті 24 Закону від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» щодо строків виплати зарплати на період дії воєнного стану не зупинено. Тобто роботодавці зобов`язані виплачувати зарплату працівникам у строки, встановлені в колективному договорі або внутрішньому акті роботодавця.

Водночас, згідно зі статтею 115 КЗпП, виплата зарплати має виплачуватися: не рідше 2 разів па місяць; через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів - не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Жодної виплати зарплати підозрювана не отримала . На дійсний час підозрювана звернулась зі скаргами до Держпраці та з заявою про кримінальне правопорушення у порядку ст. 172, 175 КК України (в матеріалах кримінального провадження).

Таким чином, повідомлення про підозру не відповідає вимогам 277 КПК України.

Нормою п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржено після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, подала заперечення на скаргу, з яких вбачається що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 21.03.2023 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна - мобільного телефону марки «SAMSUNG» Galaxy A03s, який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 5 268 гривень 80 копійок, вчиненому в умовах воєнного стану. Як вбачається зі змісту скарги адвоката, ним в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000687 від 13.10.2022 оскаржується повідомлення про підозру, яке складено та вручене ОСОБА_4 21.03.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

23.03.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси, тобто до спливу двох місяців з дня повідомлення останній про підозру.

Ця обставина однозначно вказує на те, що у підозрюваної ОСОБА_4 , станом на час звернення до слідчого судді відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, не виникло права на оскарження повідомлення про підозру від 21.03.2023.

З урахуванням викладеного, скаргу на повідомлення про підозру подано передчасно, та на час відсутності оскаржуваної бездіяльності.

Відповідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, на момент звернення зі скаргою двомісячний строк, встановлений п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не сплинув, а тому вказане повідомлення не підпадає під ознаки встановлені зазначеною нормою та не відносяться ст. 303 КПК України до можливого предмету оскарження.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Отже, враховуючи, що на теперішній час рішення (повідомлення про підозру від 21.03.2023), на яке подано скаргу, не набуло характеру (ознак) таких, що підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, необхідно відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Слідчий суддя, ознайомившись зі скаргою, дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 24 КПК України, передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого також може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

Під час ознайомлення зі скаргою встановлено, 21 березня 2021 року слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 складено та повідомлено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Отже, на момент звернення зі скаргою двомісячний строк, встановлений п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не сплинув, а тому вказане повідомлення не підпадає під ознаки встановлені зазначеною нормою та не відносяться ст. 303 КПК України до можливого предмету оскарження.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Керуючись статями 303 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України про скасування повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 21.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000687 від 13.10.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 ( п`яти) діб.

Слідчий суддя: ОСОБА_1