Справа № 167/85/23
Номер провадження 1-кп/167/29/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду клопотання публічного обвинувача - прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ольганівка Рожищенського району Волинської області, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 317 КК України,

в с т а н о в и в:

01.02.2023 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000235 від 22.05.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 317 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України.

06.02.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 від 02.02.2023 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 ( шістдесят) днів.

Своє клопотання мотивує тим, що 11.11.2022 року ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) днів. В подальшому, ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.01.2023 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено в межах строків досудового розслідування, до 11 лютого 2023 року включно.

На даний момент існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що дають достатні підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що ризики, які враховані слідчим суддею при застосуванні і продовженні запобіжного заходу на даний час не зменшилися, а тому застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти переліченим ризикам, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, у тому числі умисних тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, обвинуваченим виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого, оскільки особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, відсутня. Запобіжні заходи у виді домашнього арешту та застави не може бути застосовано, оскільки застосування таких запобіжних заходів не гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, так як останній, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дають змогу безперешкодно застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у підготовчому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, та зазначив, що застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому засіданні проти поданого клопотання заперечили і просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Заперечення мотивували тим, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання і має можливість працевлаштуватися, зокрема маляром-штукатуром, на підтвердження чого захисник подав відношення ПП « Євролідер». Крім того, прокурор ні у клопотанні, ні в підготовчому засіданні не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, згідно частини 2 статті 176 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані прокурором і захисником документи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом статтей 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого (підозрюваного), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Рожищенським районний судом Волинської області ще не розпочато судовий розгляд по суті у кримінальному провадженні № 0000235 від 22.05.2021 року, не досліджено жодного доказу, не заслухано показання обвинуваченого, якщо він виявить бажання давати показання. Тобто, в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування і продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжує також існувати ризик переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок суду грунтується на тому, що обвинувачений на момент обрання запобіжного заходу не був працевлаштований, немає зареєстрованого місця проживання, міцних соціальних зв`язків також немає, на його утриманні непрацездатні особи не перебувають.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, у тому числі, умисних тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років. Така обставина може спонукати ОСОБА_4 : переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Суд доходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є достатніми для переконання, що існують передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування і продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалами слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2022 року і від 05.01.2023 року, та знайшли своє підтвердження у даному судовому засіданні, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою та будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 ( шістдесят) днів.

Твердження сторони захисту про те, що прокурор ні у клопотанні, ні в підготовчому засіданні не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, суд критично оцінює з урахуванням вищенаведених підстав.

Стороною захисту не надано суду інших доказів, які б підтверджували доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, або неможливості застосування до нього запобіжного заходу, про який просить у клопотанні сторона обвинувачення.

Посилання сторони захисту на можливість ОСОБА_4 працевлаштуватися, зокрема маляром-штукатуром, як одна з підстав для застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту, спростовується самою специфікою роботи маляра-штукатура, тобто неможливістю виконання даної роботи дистанційно або /та онлайн. Крім того, суд ураховує ту обставину, що ОСОБА_4 станом на 11.11.2022 року ніде не працював.

Згідно частини 1 статті 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, тяжкого злочину та кримінального проступку, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, являється особою молодого віку, не працює, не навчається, не одружений, непрацездатних осіб на утриманні немає, немає постійного зареєстрованого місця проживання, при цьому є достатні підстави вважати, що вказана особа, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, і, у випадку обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією, ОСОБА_4 повернеться у теж середовище, де був вчинений злочин, що безумовно також свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а тому клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення.

Враховуючи відсутність обставин, передбачених частиною 4 статті 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 ( вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720, 00 гривень.

Відповідно до статті 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись статтями 176, 177, 183, 193, 194, 197, 199, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання публічного обвинувача - прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосований ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2022 року і продовжений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.01.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовжити строком на 60 ( шістдесят) днів до 08 квітня 2023 року включно.

Строк рахувати з моменту винесення ухвали - 08.02.2023 року.

Визначити розмір застави - 80 ( вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 ( двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 коп, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою ( заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок Рожищенського районного суду Волинської області.

У відповідності до частини 4 статті 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення вищевказаної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 08 квітня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Рожищенського районного суду Волинської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Рожищенський районний суд Волинської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Дата і час проголошення повного тексту ухвали суду: 10.02.2023 року о 10 год 00 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1