ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

суді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000191 від 06.08.2020 року, за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 вересня 2022 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, офіційно непрацюючого, раніше судимого: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.02.2019 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1190 гривень, яке ухвалою суду від 11.03.2020 року замінено на покарання у виді 70 годин громадських робіт; вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06.05.2019 року за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1190 гривень, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 вересня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано за ч.2 ст.389 КК України невинуватим і по суду виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення тим, що зібрані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, свідчать про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні

ЄУНСС: 727/6973/20 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/427/22 Суддя-доповідач: Давній В.П.

Категорія: ч.2 ст.389 КК України

кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, оскільки сторона обвинувачення не довела його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння поза розумним сумнівом.

Як встановлено судом першої інстанції відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні умисного кримінального проступку при наступних обставинах:

Так, вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.02.2019 року, який набрав законної сили 01.04.2019 року, ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.186 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень в дохід держави, однак у встановлений термін ОСОБА_6 штраф не сплатив.

11.03.2020 року Першотравневим районним судом м. Чернівців винесено ухвалу про заміну ОСОБА_6 призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень на покарання у виді 70 годин громадських робіт.

06.04.2020 року ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також був попередженим, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.389 КК України.

При цьому ОСОБА_6 , будучи ознайомлений із наслідками ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від відбування покарання, розуміючи, що призначені йому 70 годин громадських робіт необхідно виконати та маючи реальну можливість їх виконати з моменту набрання вироком законної сили, без поважних на те причин, з 06.04.2020 року ухилявся від відбуття призначеного йому судом покарання. Громадські роботи ОСОБА_6 станом на 19.08.2020 року не виконав без поважних причин та без поважних причин не почав їх виконання, про наявність поважних причин невиконання покарання у виді 70 годин громадських робіт не повідомив.

На вказаний вирок прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.409 КК України, а саме у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Призначити новий розгляд у справі №727/6973/20, провадження №1-кп/727/23/22, у суді першої інстанції.

Вважає, що суд при ухвалені виправдувального вироку порушив основні принципи кримінального процесуального законодавства, передбачені ст.ст.8-10, 22 КПК України.

Стверджує, що судом було порушено порядок розгляду даного кримінального провадження, який було проведено відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України та за наслідками якого було визнано обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.389 КК України невинуватим і по суду виправданим.

Зазначає, що при виконанні вироків Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.02.2019 року та від 06.05.2019 року винесених відносно ОСОБА_6 , орган пробації діяв у відповідності до закону, а також розпоряджень про виконання вироків, які набрали законної сили, що надійшли разом з ними.

Вказане корелюється тим, що у вироку Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06.05.2019 року зазначено про самостійне виконання покарання у виді штрафу.

Таким чином апелює, що в уповноваженого органу пробації були відсутні підстави для закриття особової справи ОСОБА_6 , розпочатої за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.02.2019 року або заведення нової особової справи про виконання покарання у виді штрафу за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06.05.2019 року.

Отже, без дослідження доказів та встановлення вищевказаних обставин, вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про можливе подвійне притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Інших апеляційних скарг та заперечень на подану апеляційну скаргу прокурора від учасників судового провадження на адресу апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, вважаючи оскаржуване рішення районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Приписами ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Згідно із п.2, п.3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не буде доведено, що: кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Вимогами п.1 ч.3 ст.374 КПК України регламентовано, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються: формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судова колегія вважає, що ухвалюючи виправдувальний вирок, районний суд не дотримався зазначених вище вимог закону та при прийнятті рішення допустив істотні порушення вимог КПК України.

При цьому, апеляційний суд погоджується із апелюванням прокурора щодо порушення районним судом при ухвалені виправувального вироку основних принципів кримінального процесуального законодавства, передбачені ст.ст.8-10, 22 КПК України, а саме: верховенства права, законності, рівності сторін перед законом та судом, а також змагальності сторін.

Крім цього, у відповідності до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі №521/11693/16-к, щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст.91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст.349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Разом з тим, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , та отримавши від останнього показання, які свідчили про фактичне визнання ним своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні, суд першої інстанції розглянув справу в порядку вимог ч.3 ст.349 КПК України не досліджуючи жодного доказу та не зазначаючи мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Також, своє рішення суд, серед іншого, мотивував тим, що ухвала суду від 11.03.2020 року постановлена на підставі вироку суду від 27.02.2019 року, який не підлягав виконанню, що на переконання судової колегії є помилковим.

Так, вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.02.2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Вказаний вирок разом із розпорядженням про його виконання 11.05.2019 року скеровано для виконання до Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.05.2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.02.2019 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі та штраф в розмірі 1190 грн. Постановлено згідно з ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно. Вказаний вирок разом із розпорядженням про його виконання 07.06.2019 року скеровано для виконання до Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області та зазначено, що він підлягає виконанню в частині призначеного покарання у виді 3-х років позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_6 на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Приписами ч.ч.3, 4 ст.26 КВК України передбачено, що у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений ч.1 цієї статті, суд за поданням КВІ розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У разі несплати засудженим чергового платежі під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням КВІ замінює несплачену суму штрафу, покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Враховуючи наведене, при виконанні вироків Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.02.2019 року та 06.05.2019 року, винесених відносно ОСОБА_9 . Орган пробації діяв у відповідності до вище зазначених норм законодавства, а також розпоряджень про виконання вироків, які набрали законної сили, що надійшли разом з ними.

Вказане корелюється і тим, що у вироку Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06.05.2019 року зазначено про самостійне виконання покарання у виді штрафу.

Таким чином, в уповноваженого органу пробації були відсутні підстави для закриття особової справи ОСОБА_6 , розпочатої за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.02.2019 року, або заведення нової особової справи про виконання покарання у виді штрафу за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.05.2019 року.

А отже, без дослідження доказів та встановлення вищевикладених обставин суд прийшов до передчасного висновку про можливе подвійне притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин, виправдувальний вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а недотримання районним судом вимог ст.349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового слідства, не дослідження таких обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду справи.

При цьому апеляційний суд враховує, вимоги ч.6 ст.9 КПК України згідно яких у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст.7, 9 КПК України та невиконання районним судом вимог ст.349 КПК України при проведенні судового розгляду, який суперечив вимогам положень ст.2 КПК України, фактично позбавив гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання визначеної законом процедури судочинства, колегія суддів вважає наведені порушення вимог кримінального процесуального закону істотними та у відповідності до положень ч.6 ст.9 КПК України та ст.ст.409, 412, 415 КПК України визнає їх підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження, у відповідності до вимог положень ст.416 КПК України.

Водночас апеляційний суд враховує, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 було розглянуто в порядку ст.349 КПК України, без дослідження всього обсягу доказів, і зазначені обставини позбавляють суд апеляційної інстанції постановити рішення, як це передбачено положеннями ст.407 КПК України, а тому необхідно, на підставі ст.415 КПК України призначити новий судовий розгляд справи в суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому всі ці питання будуть вирішуватись при новому судовому розгляді.

З огляду на вищевикладене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в районному суді.

При новому розгляді даного кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_6 та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів, яке буде відповідати вимогам закону та забезпечить виконання положень ст.ст.2, 7 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.2, 7, 9, 370, 373, 374, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 вересня 2022 року, яким визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст.389 КК України невинуватим і по суду виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в цьому суді зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ ________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13