Справа №949/1232/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 31 серпня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лугове, Сарненського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, освіти вищої, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України.

До початку судового засідання від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям. Клопотання мотивоване тим, що він вперше вчинив кримінальний проступок, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані збитки. Враховуючи викладене, просить суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки вважає, що у даному випадку дії ОСОБА_4 підпадають під норми статті 45 Кримінального кодексу України, відповідно до якої передбачена процедура звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15 квітня 2004 року серії РВ №036474, власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером :04:010:0037, площею 0,4866 га, що розташована на території Миляцької територіальної громади Сарненського району Рівненської області, за межами населеного пункту с. Лугове, Сарненського району, є ОСОБА_6 .

Відповідно до заповіту ОСОБА_6 від 17 серпня 2010 року, спадкоємцем Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ №036474, призначеноя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Статтею 33 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Таким чином, ОСОБА_4 є землекористувачем земельної ділянки із кадастровим номером :04:010:0037, площею 0,4866 га, що розташована на території Миляцької територіальної громади Сарненського району Рівненської області, за межами населеного пункту с. Лугове, Сарненського району.

Так, в період часу з початку березня 2020 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , являючись землекористувачем земельної ділянки площею 0,4866 га, із кадастровим номером :04:010:0037, що розташована на території Миляцької територіальної громади Сарненського району Рівненської області за межами населеного пункту с. Лугове та надана для ведення особистого селянського господарства, під час її використання всупереч вимогам пунктів "а", "б" та "ґ" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких землекористувач зобов`язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля та підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, а також в порушення вимог статті 164 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України "Про охорону земель" та статей 20-2, 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", достовірно знаючи про вид цільового використання земельної ділянки, без проведення зміни цільового призначення земельної ділянки, розмістив на ній піролізні печі для виготовлення деревного вугілля. Використання не за цільовим призначенням земельної ділянки сільськогосподарського призначення ОСОБА_4 , призвело до виведення із сільськогосподарського обороту земельної ділянки загальною площею 0,4866 га.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України, тобто безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завданий збиток.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Відповідно до статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно статті 45 Кримінального кодексу України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року №12, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 Кримінального кодексу України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Передбачене у статті 45 Кримінального кодексу України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше скоїв кримінальне правопорушення, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував завдані збитки. На стадії досудового розслідування активно сприяв у розкритті вчиненого кримінального правопорушення. Вчинене ним діяння у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінальних проступків, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності (пункт 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України слід закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 Кримінального кодексу України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 45 Кримінального кодексу України, статтями 100, 284, 286, 288, 314, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України, на підставі статті 45 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 31 серпня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України - закрити.

Речові докази: 5 (п`ять) піролізних печей для випалювання деревного вугілля, деревину породи сосна та береза, об`ємом 10 м3 та 18 (вісімнадцять) поліпропіленових мішків заповнених деревним вігуллям, що знаходяться на відповідальному зберіганні ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1