Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4429/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

28 грудня 2022 року суддя судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

ОСОБА_2

з секретарем ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора у кримінальному провадженні Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження,

щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 01.11.2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 9 місяців з конфіскацією Ѕ частини майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 11.03.2021 року і до відбуття призначено остаточне покарання у виді 8 років 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою, але не довше ніж до 30.12.2022 року.

Від прокурора у кримінальному провадженні Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що строк запобіжного заходу, який обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під-вартою закінчується 30.12.2022 року, а в провадженні наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що обумовлює необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме : останній може переховуватись від органів розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Заслухавши прокурора, який підтримав вказане клопотання, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Богунського районного суду м.Житомира від 01.11.2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 9 місяців з конфіскацією Ѕ частини майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 11.03.2021 року і до відбуття призначено остаточне покарання у виді 8 років 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою, але не довше ніж до 30.12.2022 року.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на час постановлення ухвали, існують обґрунтовані підстави вважати, що наявні не абстрактні, а конкретні ризики можливості вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та переховування від суду та відповідно неможливості застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового засідання прокурор належним чином обґрунтував ризики, які передбачені статтею 177 КПК України та викладені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, з чим погоджується апеляційний суд, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити нове кримінальне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, існуючі ризики не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому обвинуваченому необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід залишено без змін - тримання під вартою, тобто до 30.12.2022 року.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 01.11.2022 року, неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 25.02.2023, включно.

Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження, щодо ОСОБА_5 -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 25.02.2023 року, включно.

Строк дії ухвали по 25.02.2023 включно.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя :