Справа № 947/6998/23
Провадження № 1-кс/947/2591/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000148 від 28.01.2023року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Як вбачається з клопотання, 28 січня 2023 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливим), у неповнолітнього ОСОБА_4 , який разом з неповнолітнім ОСОБА_8 , перебували на трамвайній зупинці 15-ї станції Великого Фонтану, яка розташована за адресою: м.Одеса вулиця Фонтанська дорога, разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 .

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №537/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500- ІХ), зі змінами, внесеними Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року№2738-IX), ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи за вище вказаною адресою підійшли до неповнолітнього ОСОБА_9 , у якого ОСОБА_4 запитав «котра година?». В той час, коли потерпілий із правої кишені куртки дістав мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy A-31», IMEI: НОМЕР_1 у корпусі синього кольору в чохлі білого кольору із візерунками у вигляді мопсів із встановленим абонентським номером телефону оператора ТОВ «Лафселл»: НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , вдарив кулаком правої руки по задній частині голови ОСОБА_9 , (згідно висновку судово медичного експерта №133 від 14.02.2023 у неповнолітнього ОСОБА_9 , станом на момент огляду експертом 30.01.2023 яких-небудь видимих тілесних ушкоджень або об`єктивних слідів від них не виявлено), від чого у останнього з рук випав мобільний телефон, в подальшому ОСОБА_4 , відкрито викрав вищезазначений мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy A-31», загальною вартістю 7000 гривень, в чохлі білого кольору із візерунками у вигляді мопсів, із встановленим абонентським номером телефону ТОВ «Лайфселл»: НОМЕР_2 , які не становить матеріального збитку для неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 .

Після чого неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , завдали неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 , законним представником якого є ОСОБА_10 , матеріальну шкоду в розмірі 7000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, на строк до 10 років та ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки не всі свідки допитані.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала у повному обсязі та просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Захисник та законний представник підозрюваного заперечував щодо клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що ОСОБА_8 навчається у ліцеї, та потребує отримання посвітних послуг. Зазначав, що підозра є необгрунтованою та ОСОБА_8 не має відношення до кримінального правопорушення.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, 27.02.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, особу підозрюваного, з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, вчинення кримінального правопрушення в умовах воєнного стану, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, крім того, підозрюваний може здійснити вплив на недопитаних свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, тому на переконання слідчого судді існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх залякування або умовляння з метою зміни ними показів в подальшому.

Таким чином, з огляду на викладене, з метою запобігання ризикам передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було. Застосування нічного домашнього арешту жодним чином не може усунути встановлених ризиків, які на початковому етапі досудового розслідуванню є високими.

Доводи щодо невинуватості можуть бути досліджені лише під час судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000148 від 28.01.2023року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зобов`язавши останнього: цілодобово не залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 26.04.2023 року включно.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на уповноважених осіб Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1