Справа №-613/400/22 Провадження №-1-кп/613/45/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 19.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2020 приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні коридору будівлі літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході розмови із раніше знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись навпроти останньої, наніс один удар лезом ножа, який тримав у правій руці, в область її шиї зліва. Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 спричинено потерпілій ОСОБА_4 різану рану лівої бокової поверхні шиї, яка за ступенем тяжкості, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/66-БГ/22 від 20.05.2022 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України не визнав. Не заперечував факту нанесення ОСОБА_4 удару ножем в область шиї, однак, стверджував, що умислу на заподіяння смерті останній він не мав. Вказав, що удар ножем він наніс потерпілій без наміру її вбити, а ножа до рук узяв, щоб налякати присутніх. Враховуючи викладене, заперечує кваліфікацію його дій як замаху на вбивство потерпілої, водночас, визнає себе винним в умисному нанесенні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що 19.05.2022 вранці він разом з ОСОБА_7 пішли на заробітки в сел. Горького. Після того, як робота була виконана, вони випили приблизно по 150 грамів горілки та вирішили поїхати до м. Богодухів, купивши ще горілки і цигарок. Перед цим обвинувачений спілкувався зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 , яка тимчасово мешкала у своєї знайомої ОСОБА_4 у м. Богодухів. Дружина дозволила йому приїхати за місцем свого тимчасового мешкання та поспілкуватися з дітьми. Коли вони приїхали до м. Богодухів разом із ОСОБА_9 , останній запропонував обвинуваченому почекати на лавочці біля молокозаводу, щоб прийти до ОСОБА_4 не разом, а окремо. ОСОБА_5 погодився, присів на лавочці, почекав 10 хвилин і зателефонував ОСОБА_9 . Останній повідомив, що він перебуває на заправці на виїзді з м. Богодухова разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх дітьми. ОСОБА_5 пішов пішки на заправку, там нікого не знайшов, зателефонував ОСОБА_9 , останній сказав, що вони йдуть уже в с. Семенів Яр. ОСОБА_5 розсердився, пішов до домоволодіння ОСОБА_4 , вдома нікого не було, він вирішив почекати. Потім він побачив, як ОСОБА_9 разом з його дружиною, дітьми та ОСОБА_4 зі своєю дитиною підходять до домоволодіння. Він образився на ОСОБА_9 та приревнував до нього свою дружину. Коли ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_4 підійшли до нього, вони з ОСОБА_9 залишилися поговорити на вулиці, а ОСОБА_11 разом з потерпілою зайшли до будинку. ОСОБА_9 розмовляти не хотів та швидко зайшов у двір, зачинивши перед ним хвіртку. ОСОБА_5 почав стукати, хвіртку відчинила ОСОБА_4 , обвинувачений сказав, що хоче поговорити з дружиною та з ОСОБА_9 .. ОСОБА_4 не пускала його, ОСОБА_5 відштовхнув її та зайшов у двір, підійшов до будинку, ОСОБА_11 вийшла з будинку і пішла разом з донькою через город. ОСОБА_9 вийшов, однак, обвинувачений хотів поговорити з ним саме у присутності ОСОБА_11 .. ОСОБА_5 пішов за дружиною, дійшов до заправки та приблизно через 20 хвилин повернувся до домоволодіння ОСОБА_4 , побачив працівників поліції. Не бажаючи з ними розмовляти, обвинувачений заховався у траву біля паркану. До нього підійшов ОСОБА_9 , сказав, щоб він вставав, оскільки з ним хочуть поговорити працівники поліції, обвинувачений відмовився. Працівники поліції під`їхали до нього, посадили його в автомобіль та відвезли на заправку, сказали, щоб він повертався додому. Жодних погроз на адресу ОСОБА_4 у присутності працівників поліції обвинувачений не висловлював. ОСОБА_5 повернувся до домоволодіння ОСОБА_4 , оскільки хотів з`ясувати відносини з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .. Обвинувачений зайшов на територію домоволодіння з боку городу, де був вільний вхід, зайшов до будівлі літньої кухні, перед входом до будівлі він розклав ніж і тримав його у правій руці. У кухні перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 .. ОСОБА_5 пройшов через коридор, дійшов до входу безпосередньо у кухню та покликав ОСОБА_9 .. Він сказав, що хоче забрати дітей, ОСОБА_9 заперечував. ОСОБА_5 назустріч вийшла ОСОБА_4 , стала у кухні перед дверима. Обвинувачений сказав, що хоче поговорити з присутніми, ОСОБА_4 сказала, щоб він ішов з її помешкання. Між ними виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_5 наніс їй один удар в шию ножем, який тримав у правій руці. Удар був нанесений наодмаш, без прицілу в певне місце. Пояснив, що взяв до рук ніж з метою налякати ОСОБА_9 , щоб він відступився від ОСОБА_11 і не ходив до неї, а також налякати ОСОБА_4 , яка перешкоджала йому поговорити з дружиною та з ОСОБА_9 .. Наміру заподіяти потерпілій смерть або серйозні тілесні ушкодження він не мав. Після нанесення удару ОСОБА_4 взялася за шию, однак, крові у неї обвинувачений не бачив, хоча здогадувався, що він зачепив потерпілу ножем. Відразу після того, як він наніс удар потерпілій і ще не встиг опустити руку, ОСОБА_4 нахилилася вбік до дитини, а ОСОБА_9 стрибнув на обвинуваченого та схопився за ніж. Обвинувачений перечепився і упав у коридорі, потім вони з ОСОБА_9 вискочили на вулицію, ОСОБА_5 ще раз упав. ОСОБА_9 вибіг на вулицю, потім на вулицю вибігла ОСОБА_11 , потерпіла та діти залишались у приміщенні літньої кухні. ОСОБА_5 деякий час сидів у дворі, ніж залишався у нього в руці, ОСОБА_4 в цей час перебувала у будівлі літньої кухні. Потім з будівлі вийшов син обвинуваченого і попросив поїхати додому. ОСОБА_5 узяв дітей, пішов з ними з території домоволодіння через город, викинув ніж на городі та разом з дітьми пішов на зупинки автобусу і поїхав додому. Наступного дня ніж знайшли на городі у ОСОБА_4 ..

Стверджував, що після того, як він наніс один удар потерпілій, він мав можливість нанести їй ще кілька ударів, в будь-яке місце, однак, цього не зробив, оскільки сам злякався. Після того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вибігли з території домоволодіння, він близько 10 хвилин сидів на подвір`ї на лавочці, мав можливість зайти до приміщення літньої кухні, де знаходилась потерпіла, і продовжити нанесення їй тілесних ушкоджень, однак, такою можливістю не скористався, оскільки мети заподіяти шкоди потерпілій у нього не було. Вказав, що через кілька днів після подій, які сталися 19.05.2022, він телефонував до ОСОБА_4 та вибачився перед нею.

Пояснив, що приблизно за тиждень до подій, які сталися 19.05.2022, йому стало відомо про намір ОСОБА_11 їхати за кордон разом з дітьми, але він не хотів, щоб дружина виїжджала, і прийшов до ОСОБА_4 з наміром забрати дітей. Крім того, в ході подій, які мали місце вранці 19.05.2022, у нього виникло почуття ревності до дружини, яку він підозрював у стосунках з ОСОБА_9 .. Вказані обставини він вважає причинами своєї неправомірної поведінки.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що з кінця квітня 2022 року у неї вдома за адресою : АДРЕСА_2 почала мешкати цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_12 разом з двома дітьми. Як пояснила потерпілій ОСОБА_11 , остання пішла від чоловіка та переїхала до ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 її побив. За час проживання ОСОБА_11 у житлі потерпілої ОСОБА_5 кілька разів приїжджав до дружини, двічі залишався на ніч, та кілька разів забирав дітей на деякий час, в присутності ОСОБА_4 обвинувачений з дружиною нормально спілкувалися. ОСОБА_4 цьому не перешкоджала, оскільки вважала, що вони примирилися. Іноді вони всі разом проводили час, обідали, вживали разом алкогольні напої, у їх компанії також був і ОСОБА_9 ..

Потерпілій було відомо, що ОСОБА_11 мала намір виїхати разом з дітьми до Польщі у зв`язку з війною, у зв`язку з цим звільнилася з роботи, а їх знайомий ОСОБА_13 повинен був допомогти їй дістатися до Польщі. ОСОБА_5 було відомо про такий намір дружини, але коли саме вона збиралася їхати він не знав. Обвинувачений погоджувався надати дозвіл на виїзд дітей разом з матір`ю за кордон, але насправді не хотів, щоб ОСОБА_11 виїжджала, та просив потерпілу, щоб вона відговорила ОСОБА_14 виїжджати. На це ОСОБА_4 повідомляла обвинуваченому, щоб вона не буде втручатися у їх сімейні справи.

19.05.2022, у день, коли ОСОБА_11 повинна була від`їжджати, ОСОБА_4 вранці разом зі своєю дитиною пішла у справах до центру м. Богодухів, разом із нею пішла ОСОБА_12 . У центрі міста вони зустріли ОСОБА_9 , і в обідній час цього ж дня вона всі разом - ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , їх діти та ОСОБА_9 прийшли додому до потерпілої за адресою : АДРЕСА_2 , біля двору в цей час стояв ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 хотів поговорити з дружиною, однак, остання не бажала з ним розмовляти та разом із ОСОБА_4 зайшла на територію домоволодіння, потерпіла зачинила за ними хвіртку. ОСОБА_9 залишився на вулиці та деякий час розмовляв із ОСОБА_5 , потім також зайшов на територію домоволодіння. Приблизно через 10 хвилин після цього ОСОБА_4 почула гупіт у хвіртку, вийшла з приміщення флігелю (літньої кухні), де вони проживали разом із ОСОБА_11 , відчинила хвіртку та побачила обвинуваченого. ОСОБА_4 сказала ОСОБА_5 , що не буде його пускати у двір, та щоб вони з ОСОБА_11 розбиралися самостійно за воротами. ОСОБА_11 у цей час стояла у дворі. ОСОБА_5 відштовхнув потерпілу та зайшов у двір, ОСОБА_11 з дитиною побігла через город у невідомому напрямку, обвинувачений побіг за нею. Через деякий час приїхала поліція, як пізніше повідомила ОСОБА_11 , поліцію викликала саме вона. Працівникам поліції пояснили, що ОСОБА_5 ганяє дружину. В момент, коли приїхала поліція, обвинувачений ішов по вулиці, а коли побачив автомобіль поліції - упав у траву біля паркану, щоб його не знайшли. ОСОБА_4 з ОСОБА_9 підійшли до нього, обвинувачений ображав ОСОБА_4 нецензурною лайкою та погрожував їй спалити хату, однак, погроз життю потерпілої ОСОБА_5 не висловлював. Поліція затримала ОСОБА_5 на цьому ж місці біля паркану. Після затримання ОСОБА_5 повернулася ОСОБА_11 разом з дитиною, всі вони дали пояснення працівникам поліції. Останні повезли затриманого ОСОБА_5 у невідомому напрямку. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_11 та їх дітьми, а також ОСОБА_9 зайшли до приміщення флігелю. Через деякий нетривалий час, приблизно через 10 хвилин двері флігеля різко відкрилися і до коридору зайшов ОСОБА_5 з ножем у руках. Ніж був невеликий, з кольоровою рукояткою, лезо було невелике. В цей час ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , їх діти та ОСОБА_9 перебували у приміщенні кухні. ОСОБА_4 стояла біля умивальника, ближче до дверей, а ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та діти знаходились у кухні позаду неї. ОСОБА_4 підійшла до обвинуваченого, який у цей час стояв у коридорі, між ними був порожок. ОСОБА_4 наказала йому, щоб він забирався з її будинку, в тому числі висловилась на його адресу нецензурною лайкою. Обвинувачений, тримаючи у правій руці ніж, запитав : «Тебе на ремені порізати?», потерпіла відповіла «Спробуй!», і відразу відчула удар у шию. Вона не відчула болю і не відразу зрозуміла, що удар був нанесений ножем. Пояснила, що ОСОБА_5 наніс їй удар, тримаючи ніж правою рукою, при цьому, він не замахувався, удар був нанесений знизу вверх. Дитина ОСОБА_4 , яка в цей час сиділа на стільчику збоку від потерпілої, злякалася і почала голосно плакати. ОСОБА_4 повернулася до неї та почала заспокоювати дитину. Що саме відбувалося в цей час між присутніми потерпіла не бачила, однак, помітила, що вони всі вибігли повз неї на вулицю, в приміщенні літньої кухні залишилися лише вона сама та її дитина. Після того, як дитина заспокоїлась (пройшло до 5 хвилин), ОСОБА_4 разом із нею зібралася до сусідки, щоб забрати у неї свій телефон. В цей момент вона відчула, що щось гаряче біжить по шиї, побачила, що з шиї у неї іде кров, затулила рану рушником та пішла до сусідки. Коли вона вийшла з приміщення флігелю, вона побачила, що шторка на вхідних дверях була відірвана, а біля входу на вулиці знаходилась коляска її дитини, яка була погнута та перевернута. У дворі нікого не було. Подій, які до цього відбувалися у дворі, ОСОБА_4 не бачила. Повертаючись від сусідки, вона побачила ОСОБА_9 , який повідомив їй, що викликав поліцію та швидку допомогу. Спочатку приїхала швидка допомога, лікарі обробили рану на шиї у ОСОБА_4 , від госпіталізації вона відмовилась, оскільки не мала з ким залишити дитину. З`ясувалося, що у ОСОБА_9 сильно порізана рука, лікарі обробили і його рану. Згодом приїхала поліція, потім з`явилася ОСОБА_12 , почала запитувати у потерпілої, де її діти. ОСОБА_4 відповіла, що не знає, і ОСОБА_11 сказала, що ОСОБА_15 забрав дітей. Тоді працівники поліції поїхали у с. Горького та привезли ОСОБА_5 разом з їх дітьми додому до ОСОБА_4 .. Потім вони усі разом почали шукати ніж на городі у потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в цей час стояв у наручниках під наглядом поліцейських.

ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 після того, як наніс їй удар у шию, додому до неї самостійно не повертався (повернувся лише у супроводі працівників поліції), нанести їй тілесних ушкоджень більше не намагався. Погроз вбивством ані 19.05.2022, ані до цього часу він їй не висловлював. Вказала, що до цього сварок між нею та ОСОБА_5 ніколи не виникало, сварок між обвинуваченим та ОСОБА_9 вона також не спостерігала. Про те, що ОСОБА_5 може бути агресивним, ОСОБА_4 не знала, відносини між ними були добрими, причин вбивати потерпілу, на її думку, у обвинуваченого не було.

20 або 21 травня 2022 року з 04.30 ранку ОСОБА_5 почав телефонувати потерпілій, вона спочатку не брала слухавку, потім після чергового дзвінка ОСОБА_5 вона взяла слухавку, обвинувачений вибачився перед нею та пояснив, що цей удар призначався не для неї, а для дружини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що на початку травня 2022 року він познайомився із потерпілою ОСОБА_4 , у якої проживала її знайома ОСОБА_12 . Зі слів останньої, вона переїхала до ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що її бив чоловік, та вона мала бажання виїхати з дітьми за кордон. ОСОБА_9 пообіцяв їй допомогти з виїздом, оскільки мав родичів у Львові, і вони могли тимчасово прихистити ОСОБА_11 .. Остання попросила ОСОБА_5 надати дозвіл на вивезення дітей за кордон, він погодився надати такий дозвіл. 19.05.2022, ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у м. Богодухів, вони прийшли додому до ОСОБА_4 , коли підійшли до її домоволодіння, побачили цивільного чоловіка ОСОБА_16 ОСОБА_5 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 хотів поспілкуватися з дружиною, але вона не бажала з ним розмовляти. ОСОБА_11 та ОСОБА_4 зайшли в будинок, а ОСОБА_9 поговорив із ОСОБА_5 3-5 хвилин, потім сказав йому, що вийде поговорити через 10-15 хвилин, запропонував почекати його на зупинці. Після цього ОСОБА_9 зайшов у приміщення літньої кухні, де перебували ОСОБА_4 і ОСОБА_11 .. Обвинувачений пішов від будинку, але через 10-15 хвилин повернувся та увірвався у приміщення літньої кухні. ОСОБА_11 утекла з дитиною та побігла у напрямку заправки, ОСОБА_5 побіг за нею. ОСОБА_9 викликав поліцію, працівники поліції приїхали і забрали ОСОБА_5 за кілька будинків від домоволодіння ОСОБА_4 .. Обвинувачений лежав під парканом, ОСОБА_9 побачив його, підійшов та сказав йому, що приїхали працівники поліції, запропонував ОСОБА_5 підійти, останній відмовився, тоді працівники поліції під`їхали до обвинуваченого, забрали його та поїхали. ОСОБА_5 під час затримання погроз у бік ОСОБА_4 або інших не висловлював.

Приблизно через півтори-дві години ОСОБА_5 знову зайшов у приміщення літньої кухні, сильно стукнувши у двері. В руках у нього був ніж, лезо було видно, воно було невелике. ОСОБА_4 підійшла до нього. В цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_11 сиділи у приміщенні кухні, між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 була відстань у 2-4 метри. ОСОБА_4 запитала, що він хоче, обвинувачений відповів, що хоче поговорити. Розмова між ОСОБА_5 та потерпілою тривала близько 3 хвилин. Погроз при цьому він їй не висловлював. ОСОБА_4 ввічливо попросила його піти, однак, ОСОБА_5 висловив у її бік погрозу нецензурною лійкою, що він її ударить, на що ОСОБА_4 сказала «Спробуй!». Після цього ОСОБА_5 різко ударив її ножем у шию, тримаючи ніж у правій руці, удар був нанесений збоку. ОСОБА_9 відразу підскочив, схопився лівою рукою за лезо ножа та почав виштовхувати ОСОБА_5 у відкриті двері, виштовхав його з будівлі літньої кухні на вулицю та перекинув через дитячу коляску. ОСОБА_5 упав на землю, в цей час з будівлі літньої кухні вибігла ОСОБА_12 та утекла на вулицю. ОСОБА_9 також вийшов на вулицю, спочатку побіг до сусідки за допомогою, а після того сам викликав поліцію і швидку допомогу. ОСОБА_5 залишився на подвір`ї, у нього в руці залишався ніж, в будинку знаходилася потерпіла зі своєю дитиною. Стан ОСОБА_5 дозволяв йому самостійно підвестися на ноги, перепонів для того, щоб зайти до літньої кухні, де знаходилась потерпіла, у нього не було. Приблизно через 5 хвилин приїхали працівники поліції, ОСОБА_9 разом з працівниками поліції зайшли в будинок, де не було нікого, ОСОБА_11 підійшла через 3-4 хвилини. ОСОБА_4 на момент приїзду працівників поліції знаходилась у літній кухні, вона ходила і трималася за шию, однак, була при свідомості, рухалася самостійно. Приїхала швидка допомога, лікарі перев`язали рану ОСОБА_4 та запропонували їй проїхати в лікарню, однак, потерпіла відмовилась, оскільки ні з ким було залишити дитину.

Ніж, яким були нанесені тілесні ушкодження потерпілій, знайшли наступного дня за огородом ОСОБА_4 , за вказівкою сина ОСОБА_5 ..

ОСОБА_9 пояснив, що був знайомий із ОСОБА_4 та ОСОБА_11 приблизно 3 тижні, спочатку він познайомився із ОСОБА_4 , яка допомогла йому зняти гроші. Двічі або тричі він приходив додому до ОСОБА_4 , де перебувала і ОСОБА_11 , туди ж приходив і ОСОБА_5 .. Відносини між останнім та ОСОБА_4 були нормальними, конфліктів між ними у присутності свідка не виникало, ОСОБА_5 не проявляв агресії ані до своєї дружини, ані до дітей. Однак, зі слів ОСОБА_11 , вона не поверталася до чоловіка і хотіла виїхати за кордон, в тому числі у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , коли перебував у стані алкогольного сп`яніння, бив її, у зв`язку з цим вона неодноразово викликала поліцію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що є цивільною дружиною ОСОБА_5 .. У травні 2022 року вона посварилася з чоловіком та переїхала від нього до ОСОБА_4 .. В один із днів травня 2022 року її чоловік разом із ОСОБА_9 вранці спільно їздили на заробітки. В цей день вона з ОСОБА_4 та їх дітьми рано вранці пішли до центру м. Богодухів, у місті близько 9-ї ранку зустріли ОСОБА_9 , близько 11 години ранку вони разом вона, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 разом із дітьми поверталися з центру м. Богодухів додому до потерпілої. Підійшовши до домоволодіння ОСОБА_4 , вони побачили ОСОБА_5 , який стояв біля хвіртки, між ним та ОСОБА_9 виникла сварка. ОСОБА_5 намагався зайти у двір, ОСОБА_4 його не пускала, ставши на вході до хвіртки. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 продовжували сваритися, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 зайшли в будинок. Вони деякий час сиділи на кухні, випили трохи пива, ОСОБА_9 повернувся з вулиці й також знаходився разом з ними у кухні. Через 15-20 хвилин зайшов ОСОБА_17 , між ним та ОСОБА_9 виникла сварка на грунті ревнощів, а саме, ОСОБА_5 знав, що його дружина збирається виїжджати до Польщі, ОСОБА_9 їй у цьому допомагає, і приревнував дружину до ОСОБА_9 .. Обвинувачений та ОСОБА_9 сварилися деякий час, ОСОБА_5 почав махати ножем, однак, ударів ОСОБА_9 не наносив. Як вважає свідок ОСОБА_11 , обвинувачений хотів залякати ОСОБА_9 .. Потім між ними стала ОСОБА_4 , вона виганяла обвинуваченого з будинку, випихала його та висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою. Вона штовхнула ОСОБА_5 , останній перечепився через поріг та, коли падав, ненавмисно зачепив ножем потерпілу. ОСОБА_11 вийшла з будинку на подвір`я, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 продовжили сваритися на вулиці, ОСОБА_9 ударив обвинуваченого, останній упав на стіл. У ОСОБА_5 у руці був ніж, ОСОБА_9 намагався відібрати у нього цей ніж, однак, йому це не вдалося, ніж залишився у обвинуваченого, а ОСОБА_9 отримав ножове поранення руки. ОСОБА_9 крикнув «Лєна, тікай!», і вона вибігла на вулицю. Потім на вулицю вибіг і ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 залишився на подвір`ї, потім він зайшов у будинок, де знаходилась ОСОБА_4 , і перебував разом із нею в будинку протягом 20 хвилин. ОСОБА_11 та ОСОБА_9 протягом 30 хвилин чекали приїзду поліції, перебуваючи на вулиці поблизу заправки. Потім до будинку ОСОБА_4 приїхала поліція та швидка допомога, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_9 повернулися до будинку потерпілої.

Вважає, що її чоловік спричинив тілесні ушкодження потерпілій ненавмисно, наміру її вбивати він не мав. Вважає, що ОСОБА_5 мав можливість нанести ОСОБА_4 кілька ударів та реальну можливість убити її, однак, такою можливістю не скористався. Стверджує, що її чоловік не здатний вчинити вбивство на очах у дітей, а його дії були зумовлені небажанням відпустити ОСОБА_11 до Польщі, а також ревнощами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення зафіксовано прийняття заяви від ОСОБА_4 , яка повідомила, що 19.05.2022 ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_2 вчинив хуліганські дії та спричинив тілесні ушкодження (т.1, а.с.132).

Протоколом огляду місця події від 19.05.2022, проведеного у належному ОСОБА_4 домоволодінні по АДРЕСА_2 зафіксовано виявлення 6 (шести) плям бурого кольору на землі (на бетонній плиті) у дворі вказаного домоволодіння на відстані 2 метри від входу до приміщення літноьї кухні. Оглядом місця події встановлено, що у всіх приміщеннях будівлі літньої кухні вказаного домоволодіння (коридорі, безпосередньо кухні, житловій кімнаті) обстановка не порушена, плям бурого кольору не виявлено (т.1, а.с.133-136).

Протоколом огляду місця події від 20.05.2022, проведеного у домовлодінні по АДРЕСА_2 зафіксовано виявлення на городній ділянці вказаного домоволодіння, на відстані 28 метрів від шиферної огорожі будівлі літньої кухні та на відстані 10 метрів від провулку Харківського у м. Богодухів, на землі, вкритій травою, розкладного ножа з рукояткою чорного кольору із зображенням крокодила, довжиною рукоятки 11,5 см, довжиною леза 8,5 см. Під час огляду вказаного ножа на рукоятці було виявлено сліди папілярних візерунків, які перенесено на аркуш паперу та на липку стрічку. З леза вказаного ножа було зроблено змив на марлевий відрізок (т.1, а.с.142-147).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.05.2022 підтверджено, що ОСОБА_5 вказав на ніж з рукояткою темного кольору з написом «Stainless», яким 19.05.2022 близько 14 год. 00 хв. він, перебуваючи за адресою : АДРЕСА_2 , наніс один удар в область шиї зліва ОСОБА_4 (т.1, а.с.169-172).

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-22/5516-Д від 21.06.2022 підтверджено, що сліди пальців рук розмірами 16х22 мм та 21х16 мм, які були зняті з ножа, знайденого у городі домоволодіння ОСОБА_4 , відображені на відрізку липкої стрічки розміром 53х21 мм, були залишені середнім та безіменним пальцями правої руки ОСОБА_5 (т.1, а.с.179-185).

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, а також фактичними даними, відображеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.05.2022, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , підтверджено, що під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_9 надав детальні показання щодо обставин, які мали місце 19 травня 2022 року у домоволодінні ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 . Надані в ході слідчого експерименту пояснення ОСОБА_9 в цілому відповідають тим, що були надані ним під час допиту у судовому засіданні.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 пояснив, що 19.05.2022 приблизно об 11 год. 20 хв. вони разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 прийшли за вказаною адресою, та біля двору побачили колишнього цивільного чоловіка ОСОБА_11 ОСОБА_5 .. ОСОБА_11 разом з ОСОБА_4 зайшли у двір, а ОСОБА_9 залишився надворі поговорити из ОСОБА_5 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Поговоривши з ним 5-10 хвилин, ОСОБА_9 зайшов до будинку, приблизно через 5 хвилин ОСОБА_5 забіг у будинок, ОСОБА_4 вийшла до нього і сказала, щоб вони розбиралися зі своїми справами самостійно. ОСОБА_5 почав приставати до дитини, потім до ОСОБА_11 , остання взяла дитину і з нею вибігла на вулицю. ОСОБА_9 намагався його затримати, однак, не зміг, ОСОБА_5 вибіг з будинку і побіг на вулицю, ОСОБА_9 також побіг на вулицю, але іншим шляхом. На повороті ОСОБА_9 зустрів ОСОБА_5 та трохи його затримав, поки ОСОБА_11 змогла втекти. ОСОБА_9 побіг у лісопосадку та викликав поліцію. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_9 разом з ними зайшов у будинок, повернулася ОСОБА_11 на таксі, вони почали давати пояснення поліції, та побачили, що по вулиці йде ОСОБА_5 .. Побачивши автомобіль поліції, він упав у траву, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підійшли до нього, сказали, щоб він дав пояснення поліції, але ОСОБА_5 продовжував лежати в траві, потім його забрала поліція.

ОСОБА_9 пояснив, що після цього ОСОБА_4 , він та ОСОБА_11 зайшли в будинок, показав місця, на яких вони сиділи в кухні, пояснив, що двері були зачинені на гачок. ОСОБА_5 вибив двері і зайшов до будинку з ножем у руці, ОСОБА_4 відразу вийшла до нього на поріг кухні, запитала, що він хоче. ОСОБА_5 сказав, що спалить їй хату, ОСОБА_4 щось йому відповіла, обвинувачений сказав «Я тебе на ремені поріжу», потерпіла відповіла «Ріж!», і в цей момент ОСОБА_5 різко наніс їй удар ножем у шию, удар був нанесений знизу вгору, ніж після удару залишався у нього в руці. ОСОБА_9 відразу піскочив, схопив ОСОБА_5 лівою рукою за зап`ястя правої руки, а правою рукою схопив його в області плеча, таким чином намагаючись виштовхнути його на вулицю. Однак, ОСОБА_18 вирвав праву руку з ножем, в результаті чого наніс ОСОБА_9 ножові поранення в області лівої кисті. ОСОБА_9 показав, що він знову схопив ОСОБА_5 лівою рукою за лезо ножа, а правою рукою за плече, та виштовхав його на вулицю, де ОСОБА_5 упав на землю, при цьому, ніж залишився у нього. ОСОБА_9 пояснив, що він утік в напрямку лісопосадки, а ОСОБА_11 вибігла з будинку та побігла в інший бік. ОСОБА_5 погнався за ним, однак, потім повернувся до домоволодіння ОСОБА_4 , яка в цей час залишался в будинку, заспокоювала свою дитину. Що відбувалося далі на подвір`ї свідок не бачив, перебуваючи на вулиці, він викликав поліцію, і зайшов до будинку після цього лише разом з працівниками поліції (т.1, а.с.154-158).

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, а також фактичними даними, відображеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.05.2022, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , підтверджено, що під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_11 надала показання щодо обставин, які мали місце 19 травня 2022 року у домоволодінні ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 . Надані в ході слідчого експерименту пояснення ОСОБА_11 не відповідають тим, що були надані нею під час допиту у судовому засіданні.

Так, в ході слідчого експерименту ОСОБА_11 пояснила, що 19.05.2022 вранці вони разом зі своєю знайомою ОСОБА_4 , у якої ОСОБА_11 тимчасово проживала за сімейними обставинами, пішли до центру м. Богодухів. Коли поверталися додому, приблизно об 11 год. 20 хв., біля двору ОСОБА_4 , побачили колишнього чоловіка ОСОБА_11 ОСОБА_5 .. Він схопив сина ОСОБА_11 за руку і тримав, ОСОБА_11 потягнула сина до себе та пішла у будинок. На думку свідка, обвинувачений схопив дитину для того, щоб завадити їй разом з дітьми виїхати за кордон. ОСОБА_9 , який також прийшов разом із нею та ОСОБА_4 , залишився на вулиці розмовляти з ОСОБА_5 , та хвилин через 5 також зайшов у будинок. ОСОБА_11 в цей час переодягала дитину, почула стук у хвіртку. ОСОБА_4 вийшла на вулицю, за хвірткою стояв ОСОБА_5 .. ОСОБА_4 сказала йому, щоб він ішов додому, однак, останній відштовхнув потерпілу та зайшов на подвір`я. ОСОБА_11 стояла з донькою на подвір`ї, ОСОБА_5 намагався забрати у неї дитину. ОСОБА_11 втекла разом з дитиною, ОСОБА_5 побіг за нею. Вона добігла до заправки, попросила, щоб викликали поліцію, однак, їй відмовили. Вона добігла до райвідділу поліції, там їй сказали, що за цією адресою наряд уже виїхав. ОСОБА_11 на таксі повернулася до будинку ОСОБА_4 , зайшла у будинок, почала збирати речі, потім зайшов ОСОБА_9 і сказав, що ОСОБА_5 забрала поліція. Згодом, коли вона, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 сиділа на кухні, знову прийшов ОСОБА_5 , став на вході до кухні, звернувся до дружини, ОСОБА_9 в цей час знаходився зліва від нього за холодильником, ОСОБА_4 стояла біля умивальника. Потерпіла підійшла до ОСОБА_5 , щоб він ішов з її будинку, при цьому вони стояли один до одного обличчям. Обвинувачений висловився на її адресу нецензурною лайкою, ОСОБА_4 підійшла до нього ще ближче, та знову вимагала залишити її будинок. В цей момент ОСОБА_5 ножем, який був у нього в руці, наніс ОСОБА_4 один удар у шию.

Протоколом слідчого експерименту підтверджено, що ОСОБА_11 під час слідчого експерименту показала на статисті, як це відбулося, а саме, ножове поранення було нанесене знизу вгору. Після нанесення поранення ніж залишився у правій руці ОСОБА_5 .. Потім ОСОБА_9 виштовхав ОСОБА_5 та намагався забрати у нього ніж, в результаті чого отримав ножове поранення кисті, після цього ОСОБА_9 утік, а Безкорований вибив ногою двері, зайшов до приміщення літньої кухні та почав махати ножем перед обличчям, ОСОБА_11 злякалася, поставила дитину на підлогу та утекла за хвіртку. ОСОБА_5 побіг за нею з ножем, однак, наздогнати не зміг. Через деякий час приїхали працівники поліції. Ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 безпосередньо ОСОБА_11 не наносив, нанести другий удар ножем ОСОБА_4 не намагався (т.1, а.с.159-163).

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, а також фактичними даними, відображеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 30.05.2022, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_4 , підтверджено, що під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_4 надала детальні показання щодо обставин, які мали місце 19 травня 2022 року у її домоволодінні за адресою : АДРЕСА_2 . Надані в ході слідчого експерименту пояснення ОСОБА_4 в цілому відповідають тим, що були надані нею під час допиту у судовому засіданні.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_5 , коли вдруге зайшов на територію її домоволодіння, вибив двері будівлі літньої кухні, які були зачинені на гачок, зайшов до будівлі з ножем у руках. Показала, де зупинився ОСОБА_5 , де в цей час знаходилась вона у приміщенні кухні - біля умивальника, як вона повернулась до обвинуваченого та підійшла до нього, він намагався зайти в кухню, однак, ОСОБА_4 його не впускала, наказала йому забиратися з її домоволодіння. ОСОБА_5 спитав «Тебе що, на ремні порізати?», вона відповіла «Спробуй!» і відразу отримала удар ножем у шию. Потерпіла показала на манекені взаємне розташування її та ОСОБА_5 під час нанесення удару, пояснила, що вона бачила у обвинуваченого ніж, який він тримав в опущеній вниз руці, однак, самого моменту удару вона не бачила, оскільки дивилася йому в очі. Припустила, що удар був нанесений знизу вгору. Після цього її дитина почала голосно плакати, ОСОБА_4 нагнулася в бік до дитини, яка сиділа поруч збоку. Потерпіла, коли заспокоювала дитину, відчула якийсь рух повз неї, та зрозуміла, що всі присутні вибігли з приміщення літньої кухні, почула якийсь шум на вулиці, однак, не звернула на це уваги. Потім вона відчула, що щось гаряче біжить по шиї, побачила, що це кров, затулила рану рушником, взяла свою дитину і пішла до сусідки. Пояснила, що ОСОБА_5 наніс їй один удар ножем, більше наносити їй удари не намагався (т.1, а.с.187-191).

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, а також фактичними даними, відображеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 30.05.2022, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_5 підтверджено, що під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_5 надав показання щодо обставин, які мали місце 19 травня 2022 року у домоволодінні ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 . Надані в ході слідчого експерименту пояснення ОСОБА_5 не відповідають тим, що були надані ним під час допиту у судовому засіданні, в частині механізму нанесення тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 ..

Зокрема, під час слідчого експерименту ОСОБА_5 пояснив, що 19.05.2022 перебував з ОСОБА_9 на заробітках, після роботи вони разом приїхали до м. Богодухів та домовились іти додому до ОСОБА_4 , але не разом, а окремо. ОСОБА_5 деякий час почекав ОСОБА_9 у місті, потім пішов до домоволодіння ОСОБА_4 .. Там він нікого не знайшов, почекав деякий час, потім побачив, як його дружина ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та дітьми йдуть з боку центру м. Богодухів. ОСОБА_5 розсердився та приревнував дружину до ОСОБА_9 .. Він бажав поговорити из останнім, між ними виник конфлікт на грунті ревнощів. У подальшому приїхали працівники поліції, забрали ОСОБА_5 , відвезли його від домоволодіння ОСОБА_4 , але потім відпустили.

ОСОБА_5 пояснив, що вдруге він прийшов до домоволодіння ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 , пройшов через городню ділянку та зайшов у будівлю літньої кухні, де знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .. Обвинувачений показав за допомогою манекена, де саме (за холодильником безпосередньо у приміщенні кухні) стояв ОСОБА_9 , та де саме (на порозі кухні) стала ОСОБА_4 .. Зазначив, що спочатку між ним та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, потім ОСОБА_4 почала виганяти його з будівлі. Обвинувачений пояснив та показав, як він, перебуваючи вже в будівлі літньої кухні (у коридорі), дістав з кишені розкладний ніж, щоб налякати ОСОБА_9 , та тримав ніж у правій руці. ОСОБА_9 стояв позаду ОСОБА_4 , остання під час конфлікту продовжувала виганяти та виштовхувати обвинуваченого з приміщення літньої кухні. Коли ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_5 , він втратив рівновагу та, падаючи, підняв руки вгору і випадково порізав потерпілу по шиї. ОСОБА_4 взялася за шию та пішла до кімнати (т.1, а.с.192-196).

Разом з тим, як вході слідчого експерименту, так і в судовому засіданні ОСОБА_5 зазначав, що після нанесення ним тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вискочили з будівлі літньої кухні, ОСОБА_9 ще раз штовхнув обвинуваченого та останній упав біля будівлі. Пояснив, що на вулиці між ними відбулася бійка, ОСОБА_9 намагався вихватити у ОСОБА_5 ніж, однак, не зміг, і порізав собі руку. Ніж залишився в руці у обвинуваченого. ОСОБА_9 утік, а ОСОБА_5 забрав дітей та залишив територію двору через городню ділянку. Ніж він викинув на городній ділянці.

Під час слідчого експерименту обвинувачений пояснював, що ножове поранення потерпілій він наніс випадково, втративши рівновагу, а в судовому засіданні зазначив, що він наніс ОСОБА_4 удар ножем наодмаш. Разом з тим, як під час слідчого експерименту, так і в судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що наміру спричиняти смерть ОСОБА_4 він не мав, а його протиправна поведінка була зумовлена ревнощами дружини до ОСОБА_9 та намаганням залякати останнього. Після нанесення ножового поранення ОСОБА_4 та після того, як всі розбіглися, він деякий час залишався у дворі домоволодіння ОСОБА_4 , а потерпіла в будинку, і він мав реальну можливість продовжити нанесення їй тілесних ушкоджень, однак, такою можливістю не скористався, добровільно залишивши територію домоволодіння.

Висновком судово-медичного експерта № 12-14/66-БГ/22 від 20.05.2022 підтверджено, що у ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження різана рана лівої бокової поверхні шиї. Вищевказане ушкодження утворилося 19.05.2022 від ріжучої дії ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа. За ступенем тяжкості різана рана, що малася у ОСОБА_4 , кваліфікується як легке тілесне ушкодження (т.1, а.с.150-151).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 12-14/68-БГ/22 від 02.06.2022, покази потерпілої ОСОБА_4 , надані нею в ході проведення слідчого експерименту 30.05.2022, щодо механізму нанесення їй тілесного ушкодження (різаної рани лівої бокової поверхні шиї) - не суперечать судово-медичним даним по механізму його виникнення, а саме, вищевказана різана рана утворилася від одноразової ріжучої дії ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа, з прикладенням травматичного впливу в область шиї зліва, на що вона і вказала. Таким чином, мав місце причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_5 , на які вказувала ОСОБА_4 під час проведення з нею слідчого експерименту, та тілесним ушкодженням, що було наявне у неї, яке було вказано у висновку експерта № 12-14/66-БГ/22 від 20.05.2022 (т.1, а,с.201-203).

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 12-14/69-БГ/22 від 02.06.2022, покази ОСОБА_5 , надані ним в ході слідчого експерименту 30.05.2022 щодо механізму спричинення ним тілесного ушкодження ОСОБА_4 , в цілому не суперечать судово-медичним даним по механізму його виникнення, а саме, вищевказана рана утворилася від одноразової ріжучої дії ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа, з прикладенням травматичного впливу в область шиї зліва, на що він і вказав. Але напрямок дії травмуючого предмету ОСОБА_5 був вказаний «знизу вгору», при тому, що різана рана в області шиї ОСОБА_4 проходила в горизонтальному напрямку. «В цей момент він мало не впав та випадково порізав шию ОСОБА_19 , при цьому, ОСОБА_5 за допомогою манекену продемонстрував, як це відбулося». Таким чином, в цілому мав місце причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_5 , на які він вказував під час проведення з ним слідчого експерименту, та тілесним ушкодженням, що було наявне у ОСОБА_4 , відображене у висновку експерта № 12-14/66-БГ/22 від 20.05.2022.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_11 , наданих у судовому засіданні, оскільки вони були суперечливими самі по собі (свідок плутала події у хронологічному порядку), а також суперечать поясненням, наданим самою ОСОБА_11 під час слідчого експерименту (щодо механізму нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_11 стверджувала, що поріз ножем був спричинений внаслідок того, що ОСОБА_4 штовхнула обвинуваченого, він не втримався, втратив рівновагу, підняв руки та випадково порізав потерпілу по шиї, а під час слідчого експерименту ОСОБА_11 вказала, що обвинувачений наніс саме удар ножем по шиї ОСОБА_4 ), щодо поведінки самої ОСОБА_4 в ході конфлікту, щодо поведінки ОСОБА_5 після нанесення тілесних ушкоджень (під час слідчого експерименту свідок пояснила, що відразу втекла, тому не могла безпосередньо бачити подальших подій, а в судовому засіданні стверджувала, що ОСОБА_5 зайшов до приміщення літньої кухні та перебував там разом із ОСОБА_4 протягом 30 хвилин).

Крім того, свідчення ОСОБА_11 , надані нею у судовому засіданні, суттєво суперечать показанням свідка ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_4 , а також поясненням самого ОСОБА_5 , наданим у судовому засіданні.

Водночас, показання ОСОБА_11 по механізму нанесення потерпілій тілесного ушкодження співпадають з поясненнями ОСОБА_5 , наданими під час проведення з ним слідчого експерименту, які обвинувачений згодом змінив у судовому засіданні.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 є цивільним чоловіком ОСОБА_11 , разом вони проживають у фактичних шлюбних відносинах близько 4 років.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги вищенаведені показання свідка ОСОБА_11 та вважає їх такими, що направлені на захист свого цивільного чоловіка та уникнення ним кримінальної відповідальності.

Водночас, пояснення свідка ОСОБА_11 , надані під час проведення з нею слідчого експерименту, узгоджуються з іншими доказами у справі, в тому числі з показаннями свідка ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_4 , а також показаннями обвинуваченого, які він надав у судовому засіданні, тому враховуються судом як належний та допустимий доказ.

Крім того, судом не беруться до уваги пояснення ОСОБА_5 , які він надав під час проведення з ним слідчого експерименту в частині механізму нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки вони суттєво суперечать показанням обвинуваченого, наданим у судовому засіданні (під час слідчого експерименту ОСОБА_5 стверджував, що ОСОБА_4 його виштовхувала з кухні, він втратив рівновагу, мало не впав, і, піднявши руки вгору, випадково порізав потерпілу по шиї, а в судовому засіданні зазначав, що наніс саме удар ножем по шиї ОСОБА_4 ).

Достовірність та об`єктивність інших доказів у суду сумніву не викликають, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Вирішуючи питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого стосовно ОСОБА_4 , які кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України як незакінчений замах на умисне вбивство, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, необхідно враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13.02.2020 по справі № 164/1826/17, від 26.11.2020 по справі № 198/868/18, від 26.05.2022 по справі № 308/3530/19.

Як встановлено судом з матеріалів кримінального провадження, показань обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , потерпіла та обвинувачений попередньо були знайомі, познайомилися приблизно за 3 тижні до вчинення злочину, до цього будь-яких відносин, тим більше конфліктів, між ними не було. Протягом того часу, коли у потерпілої вдома мешкала ОСОБА_11 , ОСОБА_5 кілька разів приходив додому до ОСОБА_4 , спілкувався з нею, вони разом, однією компанією, в тому числі за участю ОСОБА_9 , проводили час та вживали алкогольні напої, відносини між ними усіма були дружніми, конфліктів між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не виникало.

Як пояснила ОСОБА_4 , вона не очікувала удару та не знала, що ОСОБА_5 може бути таким агресивним, оскільки в її присутності він проявів агресії не проявляв.

Жодних особистих стосунків, в рамках яких могли б виникнути особисті неприязні відносини, у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не було, вони спілкувалися виключно у зв`язку з тим, що вдома у потерпілої проживала ОСОБА_11 ..

Судом встановлено, що фактичною передумовою виникнення конфліктної ситуації, що мала місце 19.05.2022 вдома у ОСОБА_4 , учасниками якої стали ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , слугувало небажання ОСОБА_5 відпускати дружину з дітьми за кордон, та намір забрати дітей з метою перешкодити її виїзду.

При цьому, ОСОБА_5 було відомо, що виїзду ОСОБА_11 сприяв саме ОСОБА_9 , а не ОСОБА_4 .. Остання принципово не втручалася у сімейні відносини обвинуваченого та його цивільної дружини, про що неодноразово повідомляла у судовому засіданні та про що також зазначала ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ..

З огляду на викладене, жодних причин для неприязного ставлення до потерпілої у ОСОБА_5 на момент початку конфліктної ситуції у кухні ОСОБА_4 не було.

Відмова ОСОБА_4 пропустити ОСОБА_5 до свого домоволодіння (як під час першого, так і під час другого приходу ОСОБА_5 ), на думку суду, не є причиною нанесення ножового поранення потерпілій, оскільки обвинувачений, маючи значну фізичну перевагу перед потерпілою, не мав ніяких перешкод для того, щоб відштовхнути її та пройти на територію домоволодіння або будинку, що він і зробив під час свого першого приходу.

Судом взято до уваги, що потерпіла у судовому засіданні заперечила наявність у ОСОБА_5 будь-яких причин для її вбивства.

Фактично конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник лише на порозі кухні, коли потерпіла, стоячи на порозі, заважала обвинуваченому пройти до приміщення, та виганяла його зі свого будинку, в тому числі з використанням нецензурної лайки. У свою чергу, обвинувачений на її обгрунтовані вимоги не реагував та відповів погрозою «порізати її на ремені», на що потерпіла відповіла «Спробуй!».

Слід відмітити, що словесна перепалка між обвинуваченим та потерпілою, до моменту нанесення їй тілесного ушкодження, тривала близько 3 хвилин, при цьому, ОСОБА_4 бачила розкритий ніж в руці у обвинуваченого, однак, не очікувала від нього удару та не розцінила його дії як такі, що загрожують її життю.

Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив факт нанесення ОСОБА_4 ножового удару в шию, проте, як під час слідчого експерименту, так і під час допиту в судовому засіданні обвинувачений зазначив, що єдиною метою використання ножа було налякати ОСОБА_9 , щоб він відступився від його дружини.

Суд зауважує, що ОСОБА_5 жодного разу (ані під час того, як його забирала поліція, ані у приміщенні літньої кухні під час свого другого приходу) не висловлював ОСОБА_4 саме погроз вбвиством, на що вказував як обвинувачений під час допиту, так і потерпіла та свідки.

При цьому, на відсутність погроз вбивством з боку ОСОБА_5 потерпіла та свідки вказували також і під час проведення з ними слідчих екпериментів.

Як пояснював потім ОСОБА_5 у телефонній розмові з потерпілою, удар був призначений не для неї, а для дружини, про що зазначила потерпіла у судовому засіданні.

У відповідності до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 № 2 судом взято до уваги характер, кількість та локалізацію тілесного ушкодження, невелику силу, з якою воно наносилось, а саме, виходячи зі змісту висновку судово-медичного експерта № 12-14/66-БГ/22 від 20.05.2022, у ОСОБА_4 в області середньої третини лівої бокової поверхні шиї наявне 1 (одне) ушкодження лінійної форми, розмірами 1,0 х 0,1 см з рівними краями, гострими кінцями, яке проходить горизонтально.

Таким чином, поранення, нанесене обвинуваченим, хоча і розташоване у життєво важливій ділянці тіла шиї, однак, має характер порізу, який проходить по поверхні шкіри, є вузьким, не спрямований вглиб тіла.

Слід вказати, що ОСОБА_5 наніс потерпілій одне ножове поранення, після цього спроб нанести їй інші поранення, більш серйозні, або інші тілесні ушкодження не зробив, про що вказали потерпіла та свідки як під час судового засідання, та під час слідчих експериментів.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що удар ножем потерпілій він наніс наодмаш, не цілячись в певне місце, заподіяти їй серйозне тілесне ушкодження він не бажав.

Враховуючи викладене, розташування тілесного ушкодження саме на шиї, з урахуванням інших обставин його нанесення, не свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на вбивство потерпілої.

Суд враховує знаряддя вчинення злочину, а саме те, що ОСОБА_5 наніс поранення ОСОБА_4 невеликим кишеньковим ножем, з довжиною леза 8,5 см, який завжди носив із собою, принаймні на роботу (а не заздалегідь підготовленим великим ножем, більш пристосованим для вбивства, або іншим предметом).

Вказаний речовий доказ був оглянутий судом в судовому засіданні, пред`явлений всім учасникам кримінального провадження, був упізнаний ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як ніж, яким були нанесені останній тілесні ушкодження.

Розглядаючи питання можливості повторного нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 потерпілій, суд зауважує, що дійсно, ОСОБА_9 відразу після нанесення обвинуваченим ножового удару ОСОБА_4 відреагував, стрибнув в бік обвинуваченого та зробив спробу вихватити у нього ніж, однак, свідку це не вдалося, ніж залишився у обвинуваченого. Разом з тим, часу між ударом в шию потерпілій та стрибком ОСОБА_9 вистачило, щоб ОСОБА_4 нахилилася вбік до своєї дитини, яка сиділа поряд з нею на стільчику, злякалася і почала голосно плакати. У такому положенні потерпіла стала ще більш вразливою та фактично була позбавлена можливості чинити будь-який опір ОСОБА_5 , який і так мав значну фізичну перевагу, як перед нею, так і перед ОСОБА_9 ..

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_5 був озброєний, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були без зброї, мали меншу вагу та зріст, слід дійти висновку, що обвинувачений мав певну, принаймні мінімальну можливість продовжити нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 безпосередньо після нанесення першого удару і до моменту, коли ОСОБА_9 виштовхав його з кухні.

Крім того, після потасовки з ОСОБА_9 , в ході якої ОСОБА_5 упав на землю перед будинком, а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 утекли на вулицю, ОСОБА_4 певний час залишалася сама з дитиною в приміщенні літньої кухні, куди ОСОБА_5 мав безперешкодний доступ, оскільки жодних інших дорослих осіб поруч не було. В цей час обвинувачений сидів перед будівлею літньої кухні, до ОСОБА_4 не заходив, не намагався продовжити нанесення їй ножових поранень або інших тілесних ушкоджень, незважаючи на те, що ніж залишався у нього, а знаходячись в приміщенні кухні, він мав би доступ і до інших ножів різного розміру.

Натомість, обвинувачений, посидівши деякий час, викинув свій ніж на городі, та разом з дітьми залишив місце події.

Таким чином, обвинувачений, розуміючи, що перебуває фактично сам-на-сам з потерпілою, яка не має змоги чинити йому гідного опору, маючи реальну можливість продовжити нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, нанести їй більш серйозні поранення або навіть заподіяти смерть, цією можливістю не скористався, що вказує на відсутність у нього умислу на позбавлення життя потерпілої.

В подальшому ОСОБА_5 зателефонував потерпілій, вибачився перед нею та пояснив, що його негідні дії були вчинені з наміром налякати дружину.

Такий перебіг подій підтверджується доказами, які були досліджені судом та не викликають сумнівів, зокрема, показаннями обвинуваченого, потерпілої, свідка ОСОБА_9 , наданими у судовому засіданні, поясненнями потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , наданими під час слідчих експериментів, висновками судово-медичного експерта, протоколоми огляду місця події приміщення літньої кухні домоволодіння ОСОБА_4 , якими підтверджено, що обстановка у приміщеннях будівлі літньої кухні не порушена, протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 , яка не вказувала на те, що було вчинено замах на її життя, а повідомила, що ОСОБА_5 вчинив хуліганські дії та спричинив їй тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, суд вказує, що викладені вище факти у їх сукупності, а також поведінка обвинуваченого до, під час та безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, свідчать про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілої та доводять те, що ОСОБА_5 діяв з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті потерпілої, а тому повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки, у даному випадку заподіяння ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 13.02.2020 по справі № 164/1826/17, від 26.11.2020 по справі № 198/868/18, від 09.02.2021 по справі № 754/2480/18, від 26.05.2022 по справі № 308/3530/19.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України обвинувачення не можу грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тдлумачаться на її користь.

Оскільки наявності прямого умислу на вбивство потерпілої не підтверджено належними та допустимими доказами поза розмним сумнівом, суд, керуючись приписами ч.3 ст.337 КПК України, дійшов висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого стосовно потерпілої ОСОБА_4 з ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.125 КК України умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не судимий в силу ст.89 КК України, крім того, ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27.02.2019 відносно ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення, 30.06.2021 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога в КНП «Богодухівська центральна районна лікарня» не перебуває, не має інвалідності або хронічних захворювань, офіційно не працює, розлучений, проживає у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_11 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_20 , 2021 року народження, а також дитину дружини ОСОБА_21 , 2018 року народження, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно (т.1, а.с.208-221).

Висновком судово-психіатричного експерта № 141 від 09.06.2022 підтверджено, що на даний час ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не страждає, не виявляє ознак будь-яікого тимчасового хворобливого стану психічної діяльності, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-яікого тимчасового хворобливого стану психічної діяльності, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1, а.с.205-207).

Висновком лікарня КНП «Богодухівська ЦРЛ» від 19.05.2022 щодо результатів медичного огляду з метою витявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підтверджено, що станом на 21 год. 45 хв. 19.05.2022 ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,35 промілле) (т.1, а.с.213).

Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття винного, яке виразилось у повному визнанні своєї вини за ч.1 ст.125 КК України, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також в тому, що обвинувачений вибачився перед потерпілою ОСОБА_4 наступного дня або через день після нанесення їй тілесного ушкодження, а також в судовому засіданні.

Інших обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Суд не вбачає обставини активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення в участі ОСОБА_5 у проведенні слідчого експерименту, оскільки пояснення, надані обвинуваченим в ході його проведення, не відображали об`єктивної дійсності та не сприяли спрощенню і прискоренню слідства.

В силу п.1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Богодухівська ЦРЛ» від 19.05.2022.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність як обставини, що пом`якшує покарання, так і обставини, яка його обтяжує, відсутність тяжких наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд враховує фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що дії ОСОБА_5 були вчинені ним у будинку ОСОБА_4 , який йому не належить та до якого він не має жодного відношення, та на очах у малолітніх дітей, як тих, що виховуються в його родині, так і дитини ОСОБА_4 ..

Враховуючи викладене, а також майновий стан обвинуваченого, суд вважає, що призначення покарання у вигляді штрафу є недоцільним, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт на строк 180 годин, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які в силу ч.3 ст.56 КК України перешкоджають призначенню ОСОБА_5 такого виду покарання, судом не встановлено.

За приписами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи викладене, слід стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-22/5516-Д від 21.06.2022 в розмірі 1887,80 грн..

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 26 травня 2022 року було накладено арешт на майно ніж розкладний з лезом та руків`ям темного кольору з написом «Stainless», що належить ОСОБА_5 ..

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Водночас, слід роз`яснити потерпілій ОСОБА_4 право на звернення до суду з позовом про стягнення з обвинуваченого матеріальної та/або моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.100, 124, ч.4 ст.174, ст.ст.368-371, ч.3 ст.373, ст.ст.374-376, 392, 393, 395, ч.5 ст.615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.02.2019) на користь держави витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-22/5516-Д від 21.06.2022 в розмірі 1887,80 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень 80 коп.).

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 26 травня 2022 року ніж розкладний з лезом та руків`ям темного кольору з написом «Stainless», що належить ОСОБА_5 ..

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- розкладний ніж з лезом та руків`ям темного кольору з написом «Stainless», що належить ОСОБА_5 знищити;

- змив з поверхні бетонної плитки плям бурого кольору, один зразок з грунту на відрізок марлевого бинта, один зріз марлевого бинта зі змивом з леза ножа, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області знищити;

- один паперовий конверт з одним відрізком липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків та один паперовий конверт з однією дактилокартою на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 395 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а для обвинуваченого, який утримується під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено 16.02.2023.

Суддя ОСОБА_1