Провадження № 1-кп/947/54/22
УХВАЛА
іменем України

02.12.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489 від 10.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489 від 10.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заявлене клопотання прокурор підтримав, просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 діб, обґрунтовуючи заявлене клопотання тим, що існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 КПК України та є достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що загрожує йому у разі визнання винним, може здійснювати спроби переховуватись від суду, впливати свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інший злочин.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням відповідних обов`язків, мотивуючи тим, що обвинувачений є громадянином України, крім того, він являється внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, хворіє на важку хворобу та не має наміру ухилитись від суду.

На думку сторони захисту, сукупність наявних обставин не дають підстав припускати, що обвинувачений може перешкоджати розгляду справи та встановленню істини по кримінальному провадженню, продовжити злочинну діяльність, а також переховуватись від суду.

Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, щодо заявленого прокурором клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого є необґрунтованими та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Відповідно до п.4,5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, якиє є нетяжким злочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, захисником обвинуваченого, на спростування ризиків на які посилався прокурор було доведено, що обвинувачений є громадянином України, крім того, він являється внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, хворіє на важку хворобу.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та те, що злочин є не тяжким, не пов`язаний з насильством чи посяганням на життя та свободу людей, з урахуванням особи обвинуваченого, що він має місце постійного проживання, міцні соціальні зв`язки, хворіє, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, натомість суд приходить до переконання про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою забезпечення дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки та запобігання можливості вчинити інше кримінальне правопорушення та вважає за доцільне обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням відповідних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
-Не відлучатись з фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

-Прибувати за першою вимогою суду;
-Повідомляти суд про зміну місця проживання.
Визначити строк дії ухвали суду до 01.02.2023 року включно.

Виконання ухвали суду та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на ГУНП в Рівненській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити до ГУНП в Рівненській області для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1