Справа № 175/789/23
Провадження № 1-кп/175/39/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000012 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого не повну загальну середню освіту, не одруженого, раніше судимого:

1. 18 жовтня 1999 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на один рік;

2. 25 травня 2000 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; звільненого 12 квітня 2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 9 днів;

3. 02 лютого 2010 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі, з іспитовим строком на три роки;

4. 23 вересня 2010 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі; звільненого 08 червня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 6 днів;

5. 08 листопада 2018 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 187 КК України до трьох років позбавлення волі;

6. 20 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; звільненого 26 липня 2021 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

02 січня 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння, де, шляхом відкриття незамкнених вхідних дверей, проник до приміщення будинку, звідки повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», моделі «J5», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 1660 гривень 00 копійок, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1660 гривень 00 копійок.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, від неї надійшла заява про розгляд провадження за її відсутності, покарання просить призначити відповідно до вимог закону.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за вчинення яких не знята і не погашена у встановленому законом порядку, він наразі не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, матеріальна шкода внаслідок скоєння якого відшкодована шляхом вилучення викраденого, попереднє призначене обвинуваченому вироком суду покарання відбуте, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», моделі «J5», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанціями № 000001407, № 000001418, - повернути законному власнику ОСОБА_5 ..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000012 від 09 січня 2023 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: