Справа № 541/1354/22
Провадження № 1-кп/541/173/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

в складі:головуючого, судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження № 0000042 від 07.02.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, не заміжня, з базовою загальною середньою освітою, студентка 2 курсу Київського фахового коледжу прикладних наук, не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката, ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 ,законного представника потерпілої ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_8 ,представника сектора ювенальної превенції ВП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2022 близько 15 год неповнолітня ОСОБА_3 , прийшла до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де проживає неповнолітня ОСОБА_6 .

Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зустрілися на вулиці поряд з парканом вищевказаного домоволодіння, де між ними виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин один до одного.

В ході конфлікту ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, умисно нанесла потерпілій ОСОБА_6 один удар правою рукою зімкненою в кулак в лобну ділянку справа. Після цього, ОСОБА_3 схопила потерпілу ОСОБА_6 за верхній одяг та звалила на землю. В наслідок чого потерпіла упала та лежала спиною на землі. В цей час ОСОБА_3 , сіла на потерпілу зверху та умисно нанесла не менше чотирьох ударів обома руками зімкненими в кулаки в область голови та обличчя ОСОБА_6 .

Протиправними діями неповнолітньої ОСОБА_3 , неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден, які розташовані в надбрівній ділянці справа, ближче до зовнішнього кута; в лобній ділянці, на межі волосяної частини голови, на верхній повіці правого ока, на спинці носа, які могли утворитись не менш ніж від чотирьох точок прикладання сили твердих тупих предметів, якими також могли бути удари кулаком в дані анатомічні ділянки тіла та по давності утворення можуть відповідати строкам та обставинам викладеним вище і по ступеню тяжкості у своїй сукупності так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до висновку судово-медичної експертизи №73 від 14.02.2022.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , винною себе в скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю,розкаялася в скоєному. Суду пояснила, що 06 лютого 2022 року в соціальних мережах виявила що потерпіла виставила непристойного вигляду її фотографію. Вона повідомила про це ОСОБА_10 і разом з ним пішла до потерпілої додому, з метою поспілкуватися з ОСОБА_11 щоб та видалила фотографію. Підійшовши до двору на вулиці Б. Хмельницького місті Миргороді попросили матір потерпілої покликати ОСОБА_12 . ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 вийшла на вулицю і принизливо посміхалася. В цей час і виникло бажання ударити потерпілу і вона ударила долонею в ліву частину обличчя, потім схватившись за одяг один одного упали на землю. Даша упала на спину. Вона сіла на тулуб потерпілої та завдала 2 удари кулаком в ділянку правого ока. Побиття припинила мати потерпілої яка їй наносила удари. Однак з цього приводу вона до поліції не зверталася. Жалкує про скоєне, щиро розкаюється, запевняє що більше подібне ніколи не повториться.

Винність в скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_3 , підтверджується доказами, які є належними та допустимими і узгоджуються між собою.

Свідченнями потерпілої ОСОБА_6 яка суду пояснила, 06 лютого 2022 вона разом з мамою та вітчимом була вдома на АДРЕСА_2 . У них в гостях був ОСОБА_15 . Близько 15 год мама повідомила що до них прийшли друзі. Вона вийшли з ОСОБА_16 на вулицю де побачили ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Хлопці пішли в бік провулку. В цей час ОСОБА_19 нанесла їй удар по обличчю від якого вона впала на спину. Лариса сіла на неї зверху та нанесла три удари по голові. Побиття припинила мама, яка знаходилася у дворі та почула що відбувається конфлікт.Мама допомогла їй зайти до будинку та викликала швидку допомогу. Заявлений цивільний позов вона підтримує, однак вважає що безпідставно матеріально постраждають батьки ОСОБА_19 , які нічого їй не заподіювали. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_20 надала пояснення аналогічні поясненням потерпілої яка є її дочкою. Вказувала, що коли вона почула удар по паркану і вийшла на вулицю то побачила, що ОСОБА_13 лежить на спині, а ОСОБА_19 сиділа на ній зверху і наносила удари по голові. Вона бачила як ОСОБА_19 нанесла 3 удари правою рукою по голові дочки . Вона відтягнула ОСОБА_19 і припинила побиття. Дашу підняв ОСОБА_21 та завів в будинок. У дочки було розсічене надбрів`я, та синці навколо лівого ока. Після чого викликали швидку допомогу і поліцію. Дочка отримала стрес, лікувалася на протязі місяця, нікуди не виходила з будинку, у неї погіршився зір, стала ляклива і знервована. Свідчення надані суду відповідають обставинам повідомленим в ході проведення слідчого експерименту 08.02.2022 протокол та відеозапис якого досліджений судом.

Поясненнями свідка ОСОБА_22 який підтвердив що 06 лютого цього року обвинувачена маючи намір отримати від потерпілої вибачення за розміщені в соціальних мережах непристойні фотографії ОСОБА_19 разом з ним прийшли до будинку ОСОБА_23 . Коли ОСОБА_13 вийшла з двору вона нахабно посміхалася і ОСОБА_19 їй завдала ляпаса по обличчю. Потім дівчата впали, ОСОБА_13 була на землі, а ОСОБА_19 на ній зверху і нанесла 3 удари по голові та обличчю потерпілої. Потім з двору вибігла мама та батько потерпілої і припинили бійку. Пояснення свідка є аналогічними наданими ним в ході проведення слідчого експерименту 24.03.2022, що зафіксовано відеозаписом доданим до протоколу проведення свідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що того дня він був у гостях у потерпілої і разом з нею вийшов на вулицю коли мати ОСОБА_23 повідомила що до них прийшли друзі. На вулиці побачив ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Дівчата залишились розмовляти, а вони з ОСОБА_27 почали відходити і почули стукіт. Повернувшись він побачив, що потерпіла лежала на землі, а ОСОБА_17 сидячи на ній зверху нанесла 2 удари по голові, 1 удар у вухо та 1 у висок. Бійку припинили або мати потерпілої, яка вибігла з двору або ОСОБА_18 . Після побиття у ОСОБА_23 були садна над бровою та з носа текла кров.

Свідчення свідків та потерпілої об`єктивно підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами які є належними та допустимими.

Заявою ОСОБА_6 від 06.02.2022 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 яка нанесла заявниці тілесні ушкодження,

Довідкою КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради від 06.02.2022 № 600, відповідно до якої під час огляду лікарем-травматологом у ОСОБА_6 виявлено з/мозкова травма,струс головного мозку?, забій кісток носа, забій м`яких тканин обличчя, садна лоба.

Висновком експерта №73 від 14.02.2022 відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження тілесні ушкодження у вигляді саден, які розташовані в надбрівній ділянці справа, ближче до зовнішнього кута; в лобній ділянці, на межі волосяної частини голови, на верхній повіці правого ока, на спинці носа, які могли утворитись не менш ніж від чотирьох точок прикладання сили твердих тупих предметів, якими також могли бути удари кулаком в дані анатомічні ділянки тіла та по давності утворення можуть відповідати строкам та обставинам викладеним в обвинуваченні і по ступеню тяжкості у своїй сукупності так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протоколом слідчого експерименту від 10.05.2022 та його відеозаписом, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 повідомила про події, 06.02.2022, а саме про заподіяння їй тілесні ушкодження обвинуваченою, механізм їх спричинення що відповідає пояснення наданим потерпілою в судовому засіданні.

Додатковими висновками судово медичного експерта проведеними за наслідками слідчих експериментів № 130 від 15.04.2022 року зі свідком ОСОБА_28 , № 131 від 15.04.2022 року зі свідком ОСОБА_22 , № 132 від 15.04.2022 року зі свідком ОСОБА_29 , № 199 від 18.05.2022 року з ОСОБА_30 , якими підтверджено можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої за обставин викладених у обвинуваченні, враховуючи їх кількість, характер та локалізацію.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши надані суду докази сторони обвинувачення, та сторони захисту проаналізувавши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку,що доведена винуватість ОСОБА_3 , в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілі ОСОБА_6 тобто скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, щире каяття,скоєння кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачена скоїла кримінальний проступок вперше, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, особу останньої, яка за місцем проживання характеризуються позитивно, за місцем навчання характеризувалася позитивно, має постійне місце проживання, навчається у Державному вищому навчальному закладі « Київський коледж легкої промисловості», виховується в повній сім`ї.

Неповнолітня ОСОБА_3 на обліку у Службі у справах дітей, як така що опинилася в складних життєвих обставинах, чи як дитина позбавлена батьківського піклування не перебувала.

Згідно досудової доповіді наданої органом пробації встановлено, що рівень ризику вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є низьким, виправлення винної можливе у громаді, шляхом здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Суд також враховує думку потерпілої та її законного представника при призначенні покарання, які не наполягали на призначенні суворої міри покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

За таких обставин, зважаючи на наслідки які настали в результаті скоєння проступку, думку потерпілої щодо міри покарання, наявність у ОСОБА_3 систематичних доходів у вигляді стипендії, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу, що сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Вирішуючи цивільний позов законного представника потерпілого суд виходить з наступного.

Статтею 128 ч.5 КПК України передбачено розгляд цивільного позову у кримінальному провадженні за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані КПК, до них застосовуються норми ЦПК України що не суперечать засадам кримінального судочинства.

До початку розгляду провадження законним представником потерпілої ОСОБА_7 було подано цивільний позов до законного представника обвинуваченої ОСОБА_3 . ОСОБА_8 , про стягнення з останнього на відшкодування матеріальної шкоди 780 грн. 96 коп. та моральної шкоди 20000 гривень. В судовому засіданні потерпіла та її законний представник позов підтримали.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Отже, відповідачем по справі має бути особа, яка дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Позивачем, законним представником потерпілої, клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів не подавалося.

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача, що відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог заявлених до законного представника обвинуваченої, ОСОБА_8 , зважаючи на вимоги ст. 1179 ЦК України, оскільки неповнолітня обвинувачена досягла на момент вчинення кримінального проступку і на час вирішення позову чотирнадцяти років.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 7,368, 370, 374, 376, 61,128 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.
В задоволенні позову законного представника потерпілої ОСОБА_7 до законного представника обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, відмовити, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою в цей же термін, з моменту вручення їй копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

.

Суддя ОСОБА_1