Дата документу 28.02.2023
Справа № 334/365/23
Провадження № 1-кп/334/370/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с Микільське, Волноваського району, донецької області, громадянина України, який проходить військову службу на посаді навідника 1го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення ВЧ НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдата», проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи й на посаді навідника 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдата», 01 жовтня 2022 року близько 14 год. 00 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння в приміщенні відділення N9 «Нової пошти» розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 19, діючи зі злочинним умислом спрямованим на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту отримав посилку N 0665, у якій знаходилась психотропна речовина 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), маса якого складає 6,177 г, в перерахунку на основу, тим самим ОСОБА_5 придбав психотропну речовину без мети збуту у великих розмірах.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини, без мети збуту, діючи умисно, з вказаною вище посилкою, у якій знаходилась психотропна речовина 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), маса якого складає 6,177 г, в перерахунку на основу, ОСОБА_5 почав виходити з приміщення відділення N9 «Нової пошти», розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Металургів, 19, тим саме почав незаконно зберігати при собі психотропну речовину 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), маса якого складає 6,177 г, в перерахунку на основу тобто у великих розмірах.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

11 січня 2023 року між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості. Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 473 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, узгоджують покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обвинувачений згодний на призначення вказаного виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 11 січня 2023 року про примирення укладену між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 01.10.2022 року.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих законом мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), маса якого складає 6,177 г знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1