В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00002002 від 17.09.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року за ч. 2 ст. 309, 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року за ч. 2 ст. 309, 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У невстановлений час, але не пізніше 16.09.2022 року о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 36-А, де на землі знайшов блістер з написом «Метадон ЗН» з таблеткою білого кольору всередині, підняв його із землі, роздивився вміст вказаного блістеру та впевнився, що в ньому міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб, потім помістив наркотичний засіб до кишені штанів та став зберігати його при собі без мети збуту.

Того ж дня приблизно о 19 годині 50 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 36-В, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , який добровільно видав працівникам поліції вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,022 г, який було вилучено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/40406-НЗПРАП від 19.10.2022 року, надана на дослідження таблетка білого кольору круглої форми, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - метадону (фенадону), настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,02 г та не перевищує 1,6 г, що є граничною величиною великого розміру.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно приблизно о 19 годині 50 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 36-А, точну дату не пам`ятає, але не пізніше 16.09.2022 року, на землі знайшов блістер з написом «Метадон ЗН» з таблеткою білого кольору всередині, підняв його із землі, роздивився його вміст та впевнився, що в ньому міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, потім помістив наркотичний засіб до кишені штанів та став зберігати при собі без мети збуту. Пізніше був зупинений працівниками поліції, яким добровільно віддав вказаний наркотичний засіб.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову вчинив злочин, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_3 положень ст. ст. 69, 75 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Крім цього, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі. Згідно цих же вироків, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. необхідно виконувати самостійно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року, вирок від 05.10.2022 року не було враховано.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

У той же час, згідно позиції Верховного Суду, висловленій у Постанові ОП ККС ВС від 14 червня 2021 року в справі № 443/806/19 (провадження № 51-5994кмо20), суд при призначенні остаточного покарання, має враховувати усі вироки, покарання за якими не відбуто.

Отже, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, у невстановлений час, але не пізніше 16.09.2022 року, тобто до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року та вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року, суд вважає за доцільне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Крім того, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

У той же час, відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КПК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року у виді 2 /двох/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,022 г, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1510 гривень 24 копійки за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-22/40406-НЗПРАП від 19.10.2022 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: