05.12.2022 363/4128/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000009, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Києва, одружений, зі слів має двох дітей, має середню технічну освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2021 року у період час з 22:00 до 22:30 ОСОБА_5 , перебував на балконі квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, що поблизу під`їзду № 1 за вищевказаною адресою у його знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник конфлікт з ОСОБА_4 . Будучи обуреним поведінкою ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих, неприязних відносин у ОСОБА_5 виник прямий, злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 вибіг на вулицю, де знаходилися ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та, тримаючи в руках тупий травмуючий предмет, підійшов до ОСОБА_4 . Знаходячись в положенні стоячи позаду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , тримаючи в руках тупий травмуючий предмет, замахнувшись, умисно наніс останньому один удар по голові в область тім`яної ділянки.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рубця (сліду забійної рани тім`яної ділянки голови), які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше ніж 21 день.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, не визнав та показав, що діяв з метою захисту своєї дружини та друзів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у яких виник конфлікт з ОСОБА_4 . Як показав обвинувачений, 14 лютого 2021 року він разом з дружиною ОСОБА_13 , у них вдома з друзями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , святкували день закоханих, при цьому вживали вино. Приблизно о 22 23 годині він та дружина викликали таксі своїм друзям та провели їх до дверей квартири. Тодерюки пішли на вулицю, а він з дружиною пішли на балкон, з якого бачили, як ОСОБА_16 вийшли з будинку та пішли. По дорозі підіймався автомобіль «Ланос». І. ОСОБА_16 переходила дорогу та автомобіль її підбив і вона спотикнулася та впала. ОСОБА_17 у цей час знаходився біля третього під`їзду будинку. Після того, як ОСОБА_18 встала, вона підійшла до водія автомобіля та між ними почалася суперечка. До них підійшов ОСОБА_17 , якого водій автомобіля відштовхнув та той відлетів на 2 метри, упав. Він почав кричати з вікна балкону, на другому поверсі квартири у будинку, щоб той не чіпав ОСОБА_17 . У свою адресу він почув від водія, щоб він закрився з тієї сторони, або ж вийшов. Як вказує обвинувачений, його дружина одягла пуховик та пішла першою на вулицю, а він, оскільки був лише у футболці та шортах, почав збиратися, шукати штани, але почув крик сина, що його маму б`ють, він накинув куртку та вибіг на вулицю у шортах в тапках, в шапці. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що його дружина лежала за парканом та почала вставати. ОСОБА_19 стояв біля водійських дверей автомобіля. Він підбіг до ОСОБА_20 ззаду, взяв його за шиворот та вони разом упали на бік. Коли він піднявся, почав вставати і ОСОБА_20 , який тримався за голову та з неї йшла кров. Припускає, що ОСОБА_20 міг вдарити під час падіння об автомобіль, чи об асфальт, або о щось інше. Стверджує, що ударів ОСОБА_20 будь-якими предметами не завдавав, спочатку він, навіть, сам допомагав, цікався, що у нього, а ОСОБА_21 прикладала сніг до рани. Також зазначив, що швидку вони самі викликали, а не потерпілий чи його пасажирка. З місця події, до приїзду швидкої та поліції, ніхто не розходився, до квартири пішли з працівниками поліції. Зазначив, що на прохання ОСОБА_16 , намагався залагодити конфлікт та передавав ОСОБА_22 гроші в сумі 300 доларів США на відшкодування, які також дали ОСОБА_16 . Проте потерпілий відмовився брати кошти, вважаючи, що заподіяна йому шкода вартує 1500 доларів США. Заявлений цивільний позов не визнає.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушеннях проступку, не визнав, судом досліджено усі надані сторонами кримінального провадження докази та встановлено, що його вина в повній мірі підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у суді доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 14 лютого

2021 року, приблизно 22 години він разом з дівчиною ОСОБА_23 повертався додому автомобілем. Коли заїхали у подвір`я будинку, зупинилися між першим та другим під`їздом, оскільки Тодерюки стояли один біля одного посеред дороги, при цьому бігали через дорогу, хиталися. Він чекав, щоб проїхати, але потім вийшов із автомобіля та запитав, що «за ігри, дорога ж». До нього підійшов чоловік, а його дівчина вийшла із автомобіля та почала все знімати на мобільний телефон, у зв`язку з чим ОСОБА_18 вступила з нею у конфлікт. В цей час ОСОБА_18 підійшла та він почав доводити, що «тиграми» нікого не називав, а запитував у них «що за ігри». ОСОБА_24 , щось викрикував на балконі. Він повернувся до ОСОБА_18 , сказав що вийшло непорозуміння і, що все можна вирішити. Він з дівчиною сіли у автомобіль та він взяв у руки телефон і в цей момент двері автомобіля відчинив ОСОБА_25 та почав погрожувати, вважаючи, що він по телефону викликає підмогу знайомих. Потім вони вийшли з автомобіля та підійшли до під`їзду, де горіло світло, щоб домовитися. Вказує, що конфлікт було майже залагоджено, проте потім прибігла ОСОБА_26 та почала кричати. Кричали ОСОБА_18 і ОСОБА_27 , а ОСОБА_17 підійшов до нього та намагався вдарити кулаком, який він перехопив рукою. Припускає, що ОСОБА_17 замахнувся на його дівчину, яка стояла позаду нього. Він відштовхнув ОСОБА_17 та той упав, а ОСОБА_18 з ОСОБА_27 накинулися на нього. У цей момент він стояв біля задніх пасажирських дверей автомобіля, спиною до третього під`їзду, обличчям до людей. В цей момент почала кричати його дівчина « ОСОБА_28 , бита». Він не зорієнтувався, відчув удар та впав на коліна, зсунувшись по автомобілю на землю. Моментами втрачав свідомість. Він бачив, що ОСОБА_29 уже стояв біля нього та він ще відчував удари ногами по голові, по руках, якими закривав голову. Його підняла ОСОБА_30 і відвела до лавки, викликала швидку, а ОСОБА_31 повторив « ОСОБА_32 ж казав їх не трогати, не трогати мою дружину», при цьому ОСОБА_11 намагалася допомогти, прикладаючи сніг. Стверджує, що ОСОБА_18 та ОСОБА_27 не чіпав, силу не застосовував. Також зазначив, що бита, якою його вдарили по голові, зіскочила та вдарила по автомобілю, а ОСОБА_33 був одягнути у чорні спортивні штани, в куртці, взутий у кросівки, без шапки. Потерпілий підтвердив, що з часом ОСОБА_34 намагався залагодити конфлікт, запитав, скільки коштує його голова, та пропонував 300 доларів США. Він відмовився від пропозиції, інших сум не називав. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що з потерпілим ОСОБА_4 проживає у цивільному шлюбі, з обвинуваченим не була раніше знайома. 14 лютого 2021 року вона з ОСОБА_35 поверталися додому на її транспортному засобі. Під`їжджаючи до першого під`їзду будинку, вони побачили двох неадекватних людей в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, які стрибали по дорозі перед автомобілем. Її чоловік зупинив автомобіль, привідкривши двері, виставивши ногу на вулицю, зробив їм зауваження та запитав «рєбята, що за ігри». Припускає, що особам на вулиці почулося «що за тігри». Коли вказані особи підійшли до водійських дверей автомобіля, виникла словесна суперечка, а обвинувачений з балкону другого поверху почав кричати та підтримувати перехожих. ОСОБА_21 почала словесно ображати, оскільки вона знімала все на мобільний телефон, який пізніше хтось вибив з рук, не може сказати точно хто. Потім з будинку вибігла ОСОБА_26 та прямувала до них у рожевому халаті, у пуховику. ОСОБА_18 та ОСОБА_27 почали сварку з ними. ОСОБА_27 почала кидатися до них, а ОСОБА_18 ледве стояла на ногах, припускає, що вона щось вживала. ОСОБА_17 замахнувся на неї, а ОСОБА_19 відштовхнув його рукою в плече, але вона не пам`ятає, чи падав ОСОБА_17 на землю. В цей час вибіг з під`їзду ОСОБА_24 і вона почала кричати «Зая ззаду бита». ОСОБА_20 у цей момент стояв спиною до ОСОБА_36 і він його вдарив битою в задню частину голови та по автомобілю. Усі присутні, крім потерпілого, бачили у руках обвинуваченого биту. Коли потерпілий ще лежав, ОСОБА_18 та ОСОБА_27 , а також ОСОБА_37 продовжували його бити. Потім ОСОБА_18 сказав, що досить, бо у нього кров та почала прикладати сніг до голови. Вона підняла потерпілого та посадила на лавру, викликала швидку. Ніхто інший швидку не викликав. Потім вона зателефонувала родичам потерпілого. Свідок також зазначила, що биту забрала дружина обвинуваченого, помила її у снігу та сховала під халат і побігла. Коли приїхала поліція, вони пішли з обвинуваченим до квартири, а швидка забрала потерпілого. Також свідок зазначила, що дотику автомобіля до ОСОБА_18 не було, обвинувачений був тепло одягнутий.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показав, що перебуває з обвинуваченим у дружніх стосунках, потерпілого не знав. 14 лютого 2021 року, приблизно о 18-19 годині він з дружиною прийшли до ОСОБА_36 у гості, де були ще люди його сусіди, родичі дружини обвинуваченого. Було три пари дорослих та двоє дітей. У гостях вживали алкогольні напої. У гостях були до 23-24 години. Викликали таксі, щоб їхати додому та, йдучи по вулиці, автомобіль ОСОБА_38 сприйняли за таксі. Оскільки з дороги не було куди відійти, через сніг, водій на автомобілі вперся в ноги його дружини. Водій вискочив із автомобіля та почав ображати дружину. З автомобіля вийшла пасажирка, почалася суперечка. Потім спустилася дружина обвинуваченого. Зазначає, що потерпілий вдарив його кулаком в челюсті, він упав, а коли встав побачив, що стояли його дружина, потерпілий та його дружина, дружина обвинуваченого. Його дружина та дружина обвинуваченого розлетілися у різні сторони від удару ОСОБА_20 . Коли він встав, то знову отримав удар від потерпілого рукою чи ліктем у область челюсті, після чого знову впав. Пару хвилин він лежав на землі, а коли встав, то потерпілий тримався за голову та на його раках була кров. Припускає, що рана була на голові. Він не бачив, хто вдарив потерпілого. Обвинувачений допомагав піднятися потерпілому, а його дружина викликала швидку. Ще до приходу обвинуваченого, його дружина намагалася всіх заспокоїти, щоб розходилися. Всі один одного ображали, він хотів мирно залагодити конфлікт. Коли приїхала швидка та поліція, йому надавали допомогу, лікаря не пам`ятає, не розмовляв з ним, питань не задавали. У нього був вибитий палець, посічення. Після допиту самостійно звертався до лікарні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 показав, що обвинуваченого та потерпілого знає, оскільки це його сусіди. 14 лютого 2021 року, приблизно о 22-23 годині він пішов на кухню своєї квартири попити води. Через вікно почув шум на вулиці, лайку, ругань між ОСОБА_20 та чотирма особами. З вікна йому було все гарно видно, але на сьогодні усіх деталей не пам`ятає. Свідок показав суду, що бачив, як чоловік, який був серед них, почав простягати до потерпілого руки, проте потерпілий його відштовхнув та той упав назад. Дівчата стояли перед автомобілем та вели бесіду на підвищених тонах, з`ясовували стосунки. Зі спини потерпілого підбіг ще один чоловік у спортивних темних штанах та наніс удар битою потерпілому по голові. Потерпілий одразу впав, було багато крові. Зазначає, що він викликав швидку та поліцію. Потім він бачив, як одна з дівчат взяла биту засунула її в сніг, а інша взяла биту під халат та побігла до під`їзду. Він відкрив вікно та сказав, що усе бачив. Під час допиту його працівниками поліції він їм усе розповів та підтримує надані ним працівникам поліції показання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що з обвинувачений з 2003 року перебувають у шлюбі, з потерпілим не знайома. 14 лютого

2021 року святкували з друзями, вживали алкогольні напої, чоловіки вино, а жінки шампанське. Приблизно о 22 годині вони викликали друзям таксі. Таксі довго не було та знайомі вийшли з квартири та пішли на вулицю, щоб чекати таксі там. На вулиці було слизько та холодно, був сніг. Вона з чоловіком спостерігали за знайомими з балкону та побачили світло фар автомобіля. Знайомі йшли на зустріч до автомобіля та ОСОБА_18 махнула рукою. Автомобіль наїхав на ОСОБА_18 , від удару вона впала на бік. Після цього автомобіль зупинився та з нього вийшли водій і пасажирка. ОСОБА_25 допоміг дружині піднятися. Водій почав чіплятися до ОСОБА_17 , схопив за верхній одяг. У цей час її чоловік крикнув з балкону, щоб той не чіпав його. Водій вдарив ОСОБА_17 в обличчя кулаком. Потім вона вийшла з будинку в домашньому одязі, взута в угі та у зимньому пальті, щоб розбороняти. Чоловік залишився на балконі, проте слідом пішов за нею. Між пасажиркою автомобіля і потерпілим у неї виникла словесна суперечка, а ОСОБА_18 і ОСОБА_17 були поруч. Вони всі стояли біля автомобіля та першого під`їзду. Потім потерпілий схопив ОСОБА_17 , а ОСОБА_18 полізла до потерпілого після чого ОСОБА_18 , а потім і вона, по черзі, впали від удару потерпілим в груди рукою. Вона не бачила, як з`явився її чоловік ОСОБА_31 . Отямившись від падіння, її чоловік лежав поруч з потерпілим. Її чоловік підвівся, а потерпілий лежав, була кров на снігу. Почали його піднімати та біля його голови була кров. Потерпілий був при свідомості. Вона з ОСОБА_18 кричали, що треба викликати швидку. Потім приїхали знайомі потерпілого та його вітчим погрожував ОСОБА_17 . Потерпілий лежав на снігу до приїзду швидкої, його не вдалося підняти. Коли приїхали працівники поліції, вони пішли додому та вона з чоловіком надали пояснення. ОСОБА_18 з ОСОБА_17 поїхали до лікарні, бо вона шкутильгала, а у ОСОБА_17 була розбита губа.

Допита у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що з обвинуваченим знайома, потерпілого не знала. 14 лютого 2021 року вона з чоловіком перебували у гостях у обвинуваченого, з 16 до 20:30 святкували та вживали вино, випили дві пляшки на чотирьох. Вона особисто випила, можливо, два бокали вина. Приблизно о

21 годині почали викликати таксі, оператор сказав через 5-7 хвилин виходити. Вона з чоловіком вийшли на вулицю, проте автомобіля не було. На вулиці був сніг, тротуари були не чищеними, йшли по дорозі. Вирішили спуститися по дорозі донизу, бо таксі могло стояти нижче по вулиці. Її чоловік йшов попереду, а вона позаду нього. Коли чоловік дійшов до першого під`їзду, по дорозі їхав автомобіль без шашичок. У цей час її чоловік розмовляв по телефону на відстані від неї приблизно 4 метри, а вона помахала рукою водію автомобіля, сприйнявши його за таксі, щоб той зупинився, але коли побачила у автомобілі пасажира відійшла в бік. Автомобіль зупинився. Вона стояла з пасажирської сторони де опустилося вікно. Вона вибачилася, а дівчина з автомобіля почала ображати, виникла суперечка. Вона привітала їх зі святом та почала переходити дорогу попереду автомобіля. Коли вона переходила, автомобіль почав рух та доторкнувся до її ніг, при цьому, не збиваючи її. Потім водій та пасажир вийшли з автомобіля та дівчина почала штовхатися. Потім підійшов її чоловік ОСОБА_17 , якого потерпілий відштовхнув і той упар за півтора метри від нього. Потім вибігла ОСОБА_26 , спочатку вони кричали до потерпілого з балкону, щоб він не чіпав їх. ОСОБА_17 підвівся, а потерпілий відкинув ОСОБА_27 , потім її. ОСОБА_27 та вона впали. Коли вони піднялися, то побачили, як водій автомобіля сидів під правим переднім колесом автомобіля. Вона підійшла до нього та запитала, що трапилося, а коли побачила у нього з голови кров, кричала, щоб викликали швидку. Вона точно не знає у який момент з`явився ОСОБА_24 , вказує, що після приїзду швидкої. Коли приїхала поліція, вона, ОСОБА_27 та ОСОБА_31 пішли з працівниками поліції до квартири, де їй дали носки, оскільки ноги були мокрі, після чого вона з чоловіком поїхали до лікарні. Пояснити, що сталося з потерпілим не можу, оскільки була до нього спиною та лежала на землі, у неї боліла нога. Також підтвердила, що наїзду автомобілем потерпілого на неї не було, вважає, що він хотів лише її налякати.

У судовому засіданні в порядку встановленому статтею 358 КПК України досліджені документи.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 15 лютого 2021 року, 14 лютого 2021 року до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 про те, що приблизно о 22:00 за адресою: АДРЕСА_3 невідома особа нанесла тілесні ушкодження заявнику (том 1 а.с. 158).

Згідно рапорту інспектора СРПП №1 Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_40 , 14 лютого 2021 року о 22:32 надійшло повідомлення зі служби лінії «102» про те, що 14 лютого 2021 року о 22:32 за адресою АДРЕСА_3 , біля будинку 6 осіб вчинили бійку битами. Заявник ОСОБА_39 . Заяву зареєстровано ЄО №2219 (том 1 а.с. 161).

Згідно рапорту інспектора СРПП №1 Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_40 , 14 лютого 2021 року о 22:36 надійшло повідомлення зі служби лінії «102» про те, що 14 лютого 2021 року о 22:35 за адресою

АДРЕСА_4 , побили чоловіка 22 роки. Чи є зброя не відомо. Заявник ОСОБА_41 (з органів охорони здоров`я). Заяву зареєстровано ЄО №2220 (том 1 а.с. 162).

У протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення, потерпілим ОСОБА_4 зазначено, що 14 лютого 2021 року, близько 22 години за адресою

АДРЕСА_3 , у дверях вказаного будинку, невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження битою в область задньої частини голови (том 1 а.с. 163).

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 24 лютого 2021 року за результатом огляду ОСОБА_4 встановлено діагноз: рана голови, показів для хірургічного втручання не виявлено. Лікування за місцем проживання (том 1 а.с. 168).

Згідно висновку дослідження МРТ головного мозку у ОСОБА_4 , проведеного 16 лютого 2021 року у діагностичному центрі «М24»: Стан після ПХО забійної рани потилиці. КТ-ознак порушення цілісності кісток черепа, вогнищ патологічної щільності в паренхімі мозку, стовбурі, мозочку не виявлено. КТ-ознаки кістки лівої верхньощелепної пазухи (том 1 а.с. 169).

Згідно висновку дослідження МРТ головного мозку у ОСОБА_4 , проведеного 22 лютого 2021 року у діагностичному центрі «М24»: Перивентрикулярні ділянки по типу периваскулярного астрогліозу та одиничние вогнище в правій тімяній частці можуть спостерігатися при мігрені, васкулопатії/мікроангіопатії перфоруючи артерій головного мозку. На момент обстеження об`ємних змін в головному мозку не визначається (том 1

а.с. 169).

Згідно висновку консультації лікаря-невролога від 23 лютого 2021 року за результатом огляду ОСОБА_4 встановлено діагноз: Струс головного мозку (том 1

а.с. 171).

Зовнішній вигляд заподіяної ОСОБА_4 травми зафіксовано на фотознімку

(том 1 а.с. 172).

Згідно довідки чергового лікаря КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» з травмпункту, виданої 14 лютого 2022 року ОСОБА_4 , встановлений діагноз: Забійна рана потиличної ділянки голови (том 1 а.с. 175).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого

ОСОБА_4 , під час якого потерпілий розповів про обставини справи та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (том 1 а.с. 176-180).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від

19 лютого 2021 року потерпілий ОСОБА_4 впізнав на фото №1 чоловіка

ОСОБА_5 , який 14 лютого 2021 року, приблизно о 22:00, наніс йому один удар дерев`яною битою по голові за адресою: АДРЕСА_3 (том 1

а.с. 181-183).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №121/Д-2021 р. від 15 червня

2021 року, у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани потиличної ділянки голови; ЗЧМТ; струс головного мозку. Вказані тілесні ушкодження спричинені тупим (-ми) предметом (-ми) (у тому числі дерев`яною битою) або при ударі о такий (такі), можливо у строк (14.02.2021 року) та за обставин, що викладені у Постанові про призначення даної експертизи, не є небезпечними для життя, та за критерієм тривалості розладу здоров`я, відносяться відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6, але не більше ніж 21 день. На наданих фототаблицях до протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого, місцем прикладання травмуючого предмета є тім`яна ділянка голови, а не потилична (де розташована забійна рана), у зв`язку з чим виключається можливість виникнення виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує потерпілий під час проведення допитів та слідчого експерименту за його участі (том 1 а.с. 188-188).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №27 осв./№121/Д-2021 р. від 30 червня 2021 року, у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: рубця (сліду забійної рани тім`яної ділянки голови); ЗЧМТ: струсу головного мозку. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені тупим (-ми) предметом (- ми) (у тому числі дерев`яною битою), можливо у строк (14.02.2021 року) та за обставин, що викладені у Постанові про призначення даної експертизи, не є небезпечними для життя, та за критерієм тривалості розладу здоров`я, відносяться відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6, але не більше ніж 21 день. Виключається можливість виникнення вищезазначених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з вертикального положення тіла. Не виключається можливість виникнення наявних у гр. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує потерпілий під час проведення допитів та слідчого експерименту за його участі (том 1 а.с. 191-192).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від

26 червня 2021 року, свідок ОСОБА_39 впізнав на фото №4 чоловіка ОСОБА_5 , який наніс тілесні ушкодження битою по голові ОСОБА_4 14 лютого 2021 року, приблизно о 22:00 за адресою: АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 193-195).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_39 , потерпілого ОСОБА_4 , під час якого свідок ОСОБА_39 розповів про обставини справи та показав механізм нанесення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень

ОСОБА_5 (том 1 а.с. 196-200).

Згідно висновку консультації лікаря-невролога від 2 вересня 2021 року, за результатом огляду ОСОБА_4 , встановлено діагноз «Последствия ЗЧМТ, сотрясение головного мозга (14.02.21), осложненные постравматическим арахноидитом с рассеянной неврологической симптоматикой, ликворо-гипертензионным, вестибуло-аттактическим, выраженним цефалгическим синдромами» (том 1 а.с. 209).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи

№140/Д/№27осв.№121/Д-2021р. від 1 липня 2021 року, не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_4 за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_39 під час слідчого експерименту за його участі від 26 червня 2021 року

(том 1 а.с. 216).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи

№173/Д/№121/Д/№27осв.-2021р. від 10 вересня 2021 року, у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: рубця (сліду забійної рани тім`яної ділянки голови); 34МТ: струсу головного мозку. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені тупим (-ми) предметом (-ми), можливо у строк (14.02.2021 року) та за обставин, що викладені у Постанові про призначення даної експертизи, не є небезпечними для життя, та за критерієм тривалості розладу здоров`я, відносяться відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного; визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6, але не більше ніж 21 день (том 1 а.с. 217-218).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи

№178/Д/№27осв./№121/Д-2021р. від 20 вересня 2021 року, виключається можливість виникнення наявних у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, внаслідок падіння з вертикального положення тіла на крило автомобіля, що знаходився поруч з місцем, де стояв потерпілий. Виключається можливість виникнення наявних у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, внаслідок падіння з вертикального положення тіла на крило автомобіля, що знаходився поруч з місцем, де стояв потерпілий, з наданням тілу прискорення шляхом поштовху. Виключається можливість виникнення наявних у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, внаслідок падіння з вертикального положення тіла на земельне покриття з наданням тілу прискорення шляхом поштовху (том 1 а.с. 219-220).

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні. Висновки судових експертизи суд вважає науково обґрунтованими і вірно вмотивованими, що в повній мірі ґрунтуються на досліджених медичних документах, відповідають вимогам Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 від 17 січня 1995 року МОЗ України і сумнівів у суду не викликають.

При цьому суд не бере до уваги протокол огляду від 15 вересня 2021 року, проведеного у період часу з 01:10 до 01:23 слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_42 , за участі спеціаліста ОСОБА_43 , із застосуванням фотоапарату марки «Canon», на відкритій ділянці місцевості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , навпроти вхідних дверей до першого під`їзду будинку, яким зафіксовано наявність автомобіля марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , за вказаною адресою, оскільки він не містить доказового значення щодо обставин, викладених у обвинувальному акті та факту заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (том 1 а.с. 164, 165).

Свідок ОСОБА_44 протягом розумного строку до суду не прибула, при цьому незважаючи на її відсутність, суд має можливість прийняти по суті рішення і ухвалити вирок на підставі наявних та досліджених у суді доказів.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_45 про те, що він не наносив удару потерпілому ОСОБА_4 тупим предметом, у тому числі, предметом схожим на биту, та, що він з метою захисту дружини та друзів лише повалив потерпілого на землю, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав травму, суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема висновками додаткових судових експертиз, та показаннями самого потерпілого, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_39 , який не є зацікавленим у визнанні обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, на відміну від свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яка вказує, що ОСОБА_4 не здійснював на неї наїзду та вона внаслідок цього не падала, та показань вказаних свідків в цілому, які не є послідовними та дещо різняться між собою.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України суд вважає способом захисту і бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Той факт, що у обвинуваченого ОСОБА_5 у руках був тупий травмуючий предмет, яким заподіяно удар потерпілому ОСОБА_4 , підтверджено в суді показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_39 , не вірити яким у суду підстав не має, а також висновками судових експертиз. Саме висновками додаткових судових експертиз спростовуються доводи обвинуваченого щодо отримання потерпілим травми внаслідок їх спільного падіння та удару потерпілого об асфальт, автомобіль чи інші предмети.

З досліджених доказів суд визначає динаміку події кримінального правопорушення, згідно яких подія між потерпілим та обвинуваченим мала очевидний, агресивний характер, а доводи сторони захисту, що дії обвинуваченого застосовані в конфлікті на боці однієї із сторін з метою самозахисту та те, що ОСОБА_5 не застосовував фізичне насильство до потерпілого, є непереконливими.

Доказів того, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потеплілим ОСОБА_4 були заподіяні будь-які тілесні ушкодження, ні органу досудового розслідування ні суду не надано, а тому відсутні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 міг діяти з метою самозахисту, захисту дружини чи друзів, як він та його захисник проте вказують.

Встановлено, що ОСОБА_5 знаходився позаду потерпілого і мав достатню можливість наблизитися до нього і завдати потерпілому один єдиний удар, як про це ствердив у суді потерпілий та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_39 , які свідчили про однаковий механізм заподіяння тілесних ушкоджень.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно встановлених судом обставин застосоване обвинуваченим насильство мало миттєвий характер, який завдав лише один раптовий удар тупим травмуючим предметом у задню частину голови потерпілому, розігнавшись ззаду, коли ОСОБА_4 цього не очікував, чого було достатньо для заподіяння забійної рани тім`яної ділянки голови.

Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 про те, що завдання ОСОБА_5 удару потерпілому вони не бачили вказаних вище обставин не спростовує.

Тим більше суд враховує, що сторони конфлікту ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , за відсутності ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , могли дійти згоди мирним шляхом.

Вирішуючи справу, суд зазначає, що згідно із частиною першою статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно частиною першою та шостою статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Разом з тим, згідно із частиною третьою статті 26 КПК України суд, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи зміст та обсяг висунутого обвинувачення, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення - проступок, передбачений частиною другою статті 125 КК України.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за частиною другою статті 125 КК України.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд з урахуванням положень статей 50, 65-67 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, характер та мотиви допущених ним порушень, його ставлення до цього порушення та поведінку після вчинення злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, суд враховує положення статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції частини другої статті 125 КК України, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є проступком.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 : має середню технічну освіту, не працює, одружений, до кримінальної відповідальності не притягувався, посередню характеристику за місцем проживання: АДРЕСА_3 , побутову характеристику за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та/або обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статей 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Врахувавши всі вищезазначені обставини, а також враховуючи позицію потерпілого, який висловилися про застосування до обвинуваченого покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини другої статті 125 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, у якому він просить стягнути з ОСОБА_5 6450,20 гривень матеріальної шкоди та 100 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд виходить із положень статей 127, 128 КПК України, статей 7684, 89 ЦПК України, статей 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, враховує роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від

31 березня 1995 року № 4 (з послідуючими змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про його часткове задоволення, а саме щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає доведеною у розмірі 3143, 50 гривень, а відшкодування моральної шкоди, у розумному та справедливому розмірі 15000 гривень.

У іншій частині позову відмовити, оскільки ОСОБА_4 не доведено понесення ним витрат матеріального характеру у розмірі 3306,70 гривень, в тому числі у частині витрат на правову допомогу, оскільки з договору не убачається, що саме у цьому кримінальному провадженні йому надавалася правова допомога адвокатом та до договору не додано акту виконаних робіт, а також не доведено заподіяння йому моральної шкоди у заявлену ним розмірі.

Речові докази у справі та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 84-102, 124, 127-129, 318-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 3143 (три тисячі сто сорок три) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1