Справа № 489/8897/21
Провадження № 1-кс/489/252/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

15 листопада 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0001836 від 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зі слів одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, відповідно до клопотання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останні рази: 24.06.2004 Центральним районним судом міста Миколаєва за статтями 121 ч. 1, 186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 296 ч.3, 70 КК України до 9 років позбавлення волі; 02.02.2015 Шевченківським районним судом міста Києва за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; 24.07.2015 Васильківським районним судом Київської області, з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17.11.2015, за статтями 125 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 289 ч. 2, 194 ч. 2, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 21.11.2018 умовно-достроково на 2 роки 6 місяців 15 днів,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_3 28.12.2021 близько 18.00 години в м. Миколаєві по вул. Кузнечна, 192Б, на території автомобільної мийки «Maximum» незаконного заволодіння автомобілем «Dacia Logan», н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , відомості про що внесені до ЄРДР за №0001836 від 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

27.01.2022 до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності, впливати на свідків та може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, особисто знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, а також раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та маючи не зняту та не погашену судимість, підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.

Підозрюваний заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, при цьому заперечив свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, зазначивши про те, що взяв автомобіль потерпілого з його дозволу. Також зазначив, що не переховувався від органу досудового розслідування, оскільки не знав про це, а коли дізнався, то сам зателефонував до поліції у Київській області, де знаходився на той час, після чого 13.11.2022 був фактично затриманий, після чого в супроводі поліцейських був доставлений до м. Миколаєва, де йому була вручена підозра та складений протокол затримання.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 28.12.2021 близько 18.00 години в м. Миколаєві по вул. Кузнечна, 192Б, на території автомобільної мийки «Maximum» діючи повторно, незаконно заволодів автомобілем «Dacia Logan», н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6

29.12.2021 відомості за вказаним кримінальним правопорушенням внесені до ЄРДР за №0001836 від 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

21.01.2022 слідчим за погодженням з прокурором складено підозру у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яка 21.01.2022 була вручена його матері ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю останнього.

Постановою слідчого від 26.01.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинене та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.10.2022 наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 14.11.2022 досудове розслідування було відновлене.

Відповідно до протоколу затримання, 14.11.2022 об 11:00 годин ОСОБА_3 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2022 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та оголошено підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; огляду місця події, допиту потерпілого та свідків; огляду предмету, а також особистими показаннями ОСОБА_3 про те, що він дійсно керував вказаним транспортним засобом, взявши його на автомийці, надані при розгляді клопотання. При цьому обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , віднесене до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У п. 48 рішення ЄСПЛ у справі «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. Європейський Суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, впливати на свідків, з якими особисто знайомий, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, та після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину; має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи на свободі, здійснив дії, направлені на ухилення від органу досудового розслідування, чим створив перешкоди для здійснення розслідування кримінального провадження, у зв`язку з чим протягом тривалого часу перебував у розшуку. Також доказів офіційного працевлаштування та джерел доходів підозрюваного на даний час слідчому судді не надано. Крім того, слідчий суддя враховує, що постановою від 30.11.2021 підозрюваний також був оголошений у розшук у кримінальному провадженні, яке перебуває в іншому органі досудового розслідування.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя оцінює в сукупності визначені ст. 178 цього Кодексу обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців; відсутність постійного офіційного місця роботи; майновий стан; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи той факт, що на даному етапі досудового розслідування застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому суддя критично оцінює твердження сторони захисту про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи той факт, що останній офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, протягом тривалого часу перебував у розшуку, що, у свою чергу, свідчить про те, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленому при розгляді клопотання ризику переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість інкримінованого особі правопорушення та особу підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює твердження обвинуваченого про те, що він не ухилявся від органу досудового розслідування, враховуючи тривалий проміжок часу, протягом якого він перебував у розшуку, факт перебування його у розшуку з 30.11.2021 у іншому кримінальному провадженні, а також, що його матері ОСОБА_7 , якій безпосередньо була вручена підозра замість сина ОСОБА_3 , з якою він проживав на момент вчинення інкримінованого правопорушення, але на момент вручення підозри був відсутній та переховувався, були вручені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_3 до слідчого на 24 та 25 січня 2022. Проте останній за вказаними викликами не з`явився, що свідчить про його ухилення від органу досудового розслідування.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з врахуванням особи останнього, який раніше неодноразово судимий та протягом тривалого часу ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Крім того, у разі внесення застави слідчий суддя вважає необхідним відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0001836 від 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту його фактичного затримання відповідно до ст. 209 КПК України, на строк з 13.11.2022 до 07.01.2023 включно.
Визначити заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 156000 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_3 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі міста Миколаєва Миколаївської області;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

-у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуального обов`язку з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або неповідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Строк дії ухвали до 07.01.2023 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1