Дата документу 19.01.2023
Справа № 334/417/23
Провадження № 1-кс/334/188/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000121 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 10.05.2017 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 02.04.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано не відбутий термін по вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2017 за ч. 2 ст.186 КК України та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 11.12.2020 звільнений умовно достроково із Софіївської виправної колонії Запорізької області №55, із не відбутим терміном 1 рік 2 місяці,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000121 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано наступним чином.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.01.2023, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, через відчинені ворота зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Далі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись на вказаній території домоволодіння, через відчинені двері, шляхом вільного доступу зайшли до приміщення вказаного будинку, де мешкає потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час відпочивав та знаходився на ліжку.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні житлової кімнати вказаного будинку, відкрито викрав зі столу телевізор марки «Ксіомі» моделі L43М5-5АRU, с/н 24841/90 в корпусі чорного кольору, вартістю 7 000 гривен, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , утримуючи при собі відкрито викрадене майно потерпілого ОСОБА_8 , залишили місце вчиненого кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 7 000 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Слідчий просить обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній є особою раніше судимою, вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад 5 років, існують ризики, що залишаючись на волі він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, може вчинити інший злочин, переховуватися від слідства, здійснювати тиск на потерпілого, свідків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання. Надав пояснення аналогічні, викладеним в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що останній вину визнає, проте немає наміру переховуватися від слідства чи суду. Ризики, зазначені стороною обвинувачення в клопотанні, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Просив призначити більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Окрім того, підозрюваний має 3-у групу інвалідності та за станом здоров`я вкрай небажане його перебування під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що вину визнає. Наміру ухилятися немає. Є міцні соціальні зв`язки. Працівники поліції до нього насильство не застосовували. Просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

18.01.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

17.01.2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті. Підозра обґрунтована показами свідків, потерпілого, протоколом впізнання особи.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме той факт, що ОСОБА_6 є раніше судимим, не має офіційного місця роботи, підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків того, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, або тяжкість можливо призначеного покарання, що йому загрожує у випадку визнання судом його винним, може схилити до наміру переховуватися від органів слідства та суду.

З урахуванням викладеного та обставин справи суд вважає за неможливе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Під час судового засідання не було встановлено осіб, яких слідчий суддя, вважав би такими, що заслуговують на довіру та що вони поручаться за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

З урахуванням майнового стану підозрюваного суд вважає неможливим призначення запобіжного заходу у вигляді застави. Також не було встановлено осіб, що могли стати заставодавцями у кримінальному провадженні.

Також, враховуючи викладені вище обставини унеможливлює на думку слідчого судді встановлення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово або у певний період доби. Наявні соціальні зв`язки не є достатньо впливовими для корегування поведінки підозрюваного.

З урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, відсутності постійного місця роботи, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає можливим не призначити розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-183, 193, 194, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у ДУ «Запорізький Слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою рахувати з 17.01.2023 року з 19.58 год.

Термін дії ухвали закінчується 16.03.2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Повний текст виготовлено 19.01.2023 року о 16.00 год.

Суддя: ОСОБА_1