Справа № 157/584/23
Провадження №1-кс/157/277/23
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2023 року слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2023 року за №0000213, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Каменя-Каширського, зареєстрованої на АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 близько 17.10 год. 24.03.2023, знаходячись в кухні житлового будинку за місцем свого постійного проживання, що по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та тримаючи в правій руці кухонний ніж з дерев`яним руків`ям, завдала ним один удар в ділянку живота зліва свого чоловіка ОСОБА_9 , чим спричинила останньому тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння у вигляді проникаючого ножового поранення живота з пошкодженням селезінки, сальника, брижі тонкого кишківника та внутрішньочеревної кровотечі.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У зв`язку з цим ОСОБА_5 24.03.2023 о 20.30 годині затримано відповідно до вимог ст. 208 КПК України та 25.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрювана ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнала частково і показала, що дійсно 24.03.2023 близько 17 години, знаходячись в кухні житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , під час сварки, обороняючись, умисно нанесла один удар лезом кухонного ножа в ділянку черевної порожнини чоловіка ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяла останньому проникаюче ножове поранення черевної порожнини.

Крім часткового визнання вини підозрюваною ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, її вина повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події від 24.03.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших.

Підозрювана ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. При цьому, злочин остання вчинила, будучи в стані алкогольного сп`яніння, у вечірній час, за місцем свого постійного проживання, поєднаному з домашнім насильством, від якого потерпілому завдані тяжкі тілесні ушкодження. Даний злочин вчинено в умовах воєнного стану в Україні.

Підозрювана ОСОБА_5 заміжня, на утриманні дітей не має, ніде не навчається та не працює. За місцем проживання авторитетом не користується, характеризується посередньо. Обставин, які б пом`якшували покарання, не встановлено. Також встановлено, що на даний час ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_2 , без реєстрації, веде аморальний та бродяжницький спосіб життя, постійно зловживає спиртними напоями, участі у ведення домашнього господарства та забезпеченні належних умов побуту взагалі не бере.

Відтак, тяжкість покарання та спосіб життя підозрюваної свідчить про наявність, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків, з якими проживає по сусідству в одному населеному пункті, має стійкі зв`язки, а більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

За таких обставин постає необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки лише вказаний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав заперечення на клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, де зазначив, що відсутні правові підстави для застосування в цьому конкретному випадку найсуворішого запобіжного заходу для ОСОБА_5 , яка не судима, не переховувалася від органу досудового розслідування, на свідків не впливала, надала визнавальні показання, погодилась в добровільному порядку на проведення її освідування та відібрання у неї біологічних зразків.

Також не погоджується з обґрунтованістю пред`явленої підозри саме за кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України, а не за ст. 124 КК України з огляду на наявність в діях ОСОБА_5 ознак необхідної оборони від протиправних дій потерпілого.

Зазначив, що слідчим у клопотанні було здійснено лише формальне посилання на ризики, без будь-якого мотивування, а тому переконаний, що існування таких ризиків є недоведеним, доводи слідчого надуманими та не ґрунтуються на фактичних обставинах. Крім цього вказує, що стороною обвинувачення не було надано суду доказів спроб ОСОБА_5 будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню, вчиняти дії, спрямовані на вплив світків та/або потерпілого в даному кримінальному провадженні, намагатися переховуватись від правоохоронних органів, вчинити інше правопорушення. ОСОБА_5 є одруженою, має сім`ю, а відтак і міцні соціальні зв`язки, а також постійне місце проживання.

З огляду на викладене, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід та просить в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати щодо неї більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримали повністю з викладених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні визнала свою причетність до інкримінованого їй кримінального правопорушення, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації останньої з огляду на те, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала, слідчим не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що вона негативно характеризується. Просить також врахувати, що підозрювана після нанесення тілесних ушкоджень надала потерпілому медичну допомогу, викликала швидку.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, зокрема:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 24.03.2023 року, згідно з яким ОСОБА_12 звернувся до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області із заявою про те, що 24.03.2023 року біля 18 години за місцем проживання під час словесної суперечки дружина ОСОБА_5 нанесла один удар лезом кухонного ножа у живіт ліворуч, чим завдала тілесні ушкодження;

заявою ОСОБА_9 про надання дозволу працівникам поліції на проведення слідчих дій на території його домогосподарства по АДРЕСА_2 ;

протоколом огляду місця події від 24.03.2023 та ілюстрованою таблицею до огляду місця події від 24.03.2023, згідно з якими під час огляду житлового будинку по АДРЕСА_2 було виявлено кухонний ніж з дерев`яною ручкою та стальним клинком з речовиною бурого кольору, два ватні тампони з речовиною бурого кольору, відрізок тканини біло-рожевого кольору;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 згідно з яким останній показав, що 24.03.2023 біля 13 години, коли повернувся додому з м. Каменя-Каширського, де був на заробітках, виявив, що дружини немає вдома. Після цього пішов до брата Степана, де побачив останнього, двох незнайомих йому чоловіків та свою дружину, які розпивали спиртні напої, крім цього, ОСОБА_5 обіймалася із незнайомим чоловіком, у зв`язку з цим сказав останній, щоб вона додому не поверталась. Через деякий час дружина прийшла додому та лягла спати. Коли він зайшов до будинку біля 17 години, то між ним та дружиною, яка вже сиділа за столом у кухні, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 нанесла йому один удар ножем, що лежав біля неї на столі, у живіт, від чого він відчув сильний біль та ліг на ліжко. Через деякий час до нього прийшла дружина та за допомогою медичних засобів частково зупинила кровотечу. Після цього він зателефонував своєму брату ОСОБА_13 і попросив аби той викликав швидку та працівників поліції;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , лікаря КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня», згідно з яким останній показав, що 24.03.2023 біля 19 год., коли він знаходився в будинку за місцем проживання, до нього зателефонували з місця роботи та повідомили, що до лікарні було доставлено ОСОБА_9 з ножовим пораненням в області живота. По приїзду до лікарні ним було оглянуто потерпілого та виявлено рану в лівому піднебінні нижче 1 см реберної дуги, а також проникаюче поранення живота. У зв`язку з цим хворому було призначено оперативне лікування, під час чого виявлено розрив селезінки, сальника, брижі тонкої кишки та в подальшому надано медичну допомогу;

протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , згідно з яким останній показав, що 24.03.2023 біля 19 год. дізнався, що дружина ОСОБА_9 , який є онуком матері його дружини, ОСОБА_5 нанесла останньому лезом ножа тілесні ушкодження в області живота. Коли він біля 20 години приїхав до КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» аби дізнатися про стан потерпілого, йому повідомили, що ОСОБА_9 доставлено в реанімаційне відділення для проведення оперативного втручання;

протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , водія автомобіля швидкої допомоги, згідно з яким останній показав, що 24.03.2023 біля 17.16 год., коли він знаходився у добовому чергуванні у складі бригади надання екстренної медичної допомоги, прийшло повідомлення, що за адресою АДРЕСА_2 сталося ножове поранення. Приїхавши на місце події, потерпілого з будинку на ношах перемістили в автомобіль швидкої допомоги, після чого він доставив його на приймальне відділення КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня»;

протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , фельдшера у ВОЦЕМД в с. Велика Глуша, згідно з яким остання показала, що 24.03.2023 біля 18.00 год., коли вона знаходилася на зупинці громадського транспорту в с. Видерта Камінь-Каширського району, де чекала автобуса, її забрав ОСОБА_16 водій автомобіля швидкої допомоги. Приїхавши в с. Ворокомле побачила ОСОБА_9 , у якого було ножове поранення, у зв`язку з чим фельдшер, що приїхав разом з ними, почав надавати першу медичну допомогу. Також на місці події були брат потерпілого, його батько та дружина;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , брата потерпілого, згідно з яким свідок показав, що 24.03.2023 близько 18 год. пішов до магазину, де почув, що ОСОБА_5 поранила ножем його брата, після чого останнього завезли до лікарні;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , батька ОСОБА_9 , згідно з яким свідок показав, що дізнавшись від свого сина ОСОБА_13 , що ОСОБА_5 порізала його сина ОСОБА_9 , пішов до будинку останнього, де ще знаходився його син ОСОБА_18 , якого згодом госпіталізували до КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня»;

протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , діловода Ворокомлівського старостинського округу, згідно з яким остання показала, що про нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 дізналася від старости села, який зателефонував їй та повідомив про це;

письмовими поясненнями ОСОБА_20 , завідуючого Ковельським відділом СМЕ, згідно з яким останній пояснив, що згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень від 17.01.1995, затверджених наказом МОЗ №6, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ураження живота з розривом селезінки, сальника, брижі тонкої кишки, внутрішньочеревної кровотечі зазвичай належать до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу спричиняє загрозу життя, явище, котре зазвичай закінчується смертю.

Відомості про зазначений злочин внесені до ЄРДР за № 0000213 від 24.03.2023 з коротким викладом обставин про те, що 24.03.2023 близько 17 год. ОСОБА_5 , знаходячись в одній з кімнат житлового будинку по АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, нанесла один удар лезом кухонного ножа в ділянку живота зліва свого чоловіка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинила останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового живота.

На основі перелічених вище доказів 25 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, винуватість у скоєнні якого підозрювана визнає, на думку слідчого судді є наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 все ж може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим ризик впливу підозрюваною на свідків, оскільки показання останніх вже зафіксовані, що вбачається з матеріалів клопотання.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, причетність до нанесення тілесного ушкодження потерпілому визнала, органом місцевого самоврядування характеризується посередньо, має постійне місце проживання, що в сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваної за місцем постійного проживання, а тому слідчий суддя вважає, що запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у виді цілодобового домашнього арешту здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене вище, перевіривши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінюючи докази в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, із врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, поведінки останньої, яка за місцем проживання час від часу зловживає спиртними напоями разом з односельцями, часто конфліктує з потерпілим, що вбачається із вказаних вище протоколів допиту свідків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати домашній арешт за місцем реєстрації підозрюваної, де проживає її батько.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 369 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника слідчого відділення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Каменя-Каширського, зареєстрованої на АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком два місяці до 25 травня 2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- цілодобово не залишати будинок за місцем реєстрації, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу;

- зобов`язати здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвалу для виконання направити Камінь-Каширському районному відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1