ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/389/23 Справа № 203/352/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Жердова Броварського району

Київської області, який проживає:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.55 год. 20 березня 2023 року, одночасно визначено заставу у розмірі 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 1 001 132 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд, зважаючи на тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, визначив розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 001 132 грн., оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, зупинення його злочинної діяльності.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що в даному кримінальному провадженні відсутні жодні об`єктивні дані, що підтверджували б наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного,які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що в провадженні відділу особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000027 від 11 листопада 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

20 січня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що виразилися у носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, фактичними даними протоколів допиту свідка ОСОБА_9 від 25 листопада 2022 року та від 20 грудня 2022 року, протоколу огляду місця події від 23 грудня 2022 року із доданими до нього фото таблицями, висновку експерта № СЕ-19/104-23/193-ВТХ від 13 січня 2023 року, що сукупно з даними протоколу затримання та особистого обшуку ОСОБА_7 від 20 січня 2023 року, протоколу огляду місця події від 20 січня 2023 року, протоколу обшуку транспортного засобу від 20 січня 2023 року та довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 20 січня 2023 року, викривають роль ОСОБА_7 у поставлених йому за вину злочинах.

В межах даного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_7 мігвчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існують реальні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд першої інстанції взяв до уваги обставини ускладненого контролю за пересуванням особи в умовах воєнного стану, а також військові навички переховування у підозрюваного, безперешкодну можливість зміни місця мешкання, з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків як постійне місце роботи чи наявність певної кількості утриманців, що в сукупності з іншими наведеними факторами дає достатні підстави вважати наявним ризик спроб підозрюваного вдатися до дій, запобігання яким складає легітимну мету згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, та у ще невіднайдених органом досудового розслідування доказах, використовуючи дружні або службові відносини із військовослужбовцями своєї частини, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, з огляду на те, що діяльність підозрюваного викрита не в повній мірі, не відшукані та не віднайдені всі предмети кримінального правопорушення проти громадської безпеки, знаряддя їх скоєння та документи, а так само, не віднайдені джерела здобуття вилучених предметів.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний може, як у спосіб погроз, так і реально впливати на свідків, переважна кількість яких разом із ним проходить службу в одній військовій частині, і яким можуть бути відомі обставини щодо придбання та зберігання підозрюваним зброї, бойових припасів та пристроїв, що у подальшому були збуті свідку ОСОБА_9 . Більш того, органом досудового розслідування вчиняються дії, направлені на встановлення та проведення допиту в якості свідків інших осіб, які можуть повідомити про протиправну діяльність ОСОБА_7 , а останній, перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, маючи усі необхідні засоби та можливості може скористатися відсутністю постійного контролю за його діями та вчинити тиск на свідків або інші дії, спрямовані на приховування його злочинної діяльності. Окрім цього, підозрюваний, як військовослужбовець, має доступ до вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, та, перебуваючи на свободі може скористатися ними за для погрози життю або здоров`ю свідків у зазначеному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя також врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше судимою особою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та наразі підозрюється у вчиненні нового злочину з таким самим об`єктом посягання у період іспитового строку, а тому є реальний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що як військовослужбовець має доступ до будь-якого виду зброї ( в тому числі отриманої в бою від загарбників), якою може розпорядитися у злочинній діяльності або покинути територію військової частини та взагалі територію України.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Щодо посилання захисника на відсутність допустимих та належних доказів, які б вказували на наявність обгрунтованої підозри, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного, надання оцінки чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги захисника, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4