Справа № 138/2247/22
Провадження №11-кп/801/1235/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000103 від 06.06.2022 року

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні №0000103 від 06.06.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 28.11.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 28.11.2022 року Вінницької області задоволено клопотання прокурора.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 26 січня 2023 року.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 26 січня 2023 року.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 р.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням електронних засобів контролю та з покладенням відповідних обов`язків.

В разі неможливості застосування до ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, визначити розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України є надуманими та нічим не підтверджені, судом не взято до уваги характеристики обвинувачених та міцність їх соціальних зв`язків, зокрема, вони раніше не притягувались до кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 навчається на другому курсі університету, ОСОБА_12 має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей 1 місячну та п`ятирічну доньки.

Прокурор не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава не здатна забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

На думку захисника тяжкість злочину та покарання не може бути єдиним обгрунтуванням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки в такому випадку нівелюється інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевказане, захисник вважає, що існують усі підстави тa обставини для скасування обраного запобіжного заходу ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 р. відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , та для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю та з покладенням на ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відповідних обов`язків. У разі неможливості застосування до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, вважає за можливе визначити розмір застави у передбачених КПК України розмірах, що забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватися від суду, продовжити вчиняти інші злочини, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити апеляційну скаргу, застосувати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі неможливості застосування до ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, визначити розмір застави, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_12 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 від 06.06.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_7 кожного за ч.3 ст.15 ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України перебуває на розгляді у суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Судом при продовженні запобіжного заходу відносно обвинувачених враховано, що ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду від 10.06.2022 року до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено, перевірено обґрунтованість підозри за ч.3 ст.15 ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перебуваючи на волі можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх причетних до вказаного кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; продовжувати свою злочинну діяльність та надано оцінку тому, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку.

Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіривши матеріали провадження, врахувавши обставини кримінальних правопорушень, особу обвинувачених, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Однак, на думку апеляційного суду , судом невмотивовано належним чином застосування запобіжного заходу без визначення застави.

Відповідно ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Положеннями ч.4 ст. 183 КПК України передбачено обмеження можливостей обрання застави під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя має право не визначити розмір застави.

Приймаючи рішення щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_7 суд не мотивував, чому не визначив заставу ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , хоча, як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_13 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2022 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави.

Кримінальні правопорушення, в скоєнні яких обвинувачуються ОСОБА_12 , ОСОБА_11 відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання щодо доводів захисника про застосування застави, суд апеляційної інстанції приймає до уваги позиції Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

З урахуванням обставин, передбачених ст. 177, ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням обвинуваченим застави з покладенням на них обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що на ОСОБА_7 згідно характеристики, виданої ОСББ « Мишуги 1і4» від 14.06.2022 року № 13 скарг від сусідів та мешканців не надходило, не був помічений у порушеннях громадського порядку, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей: одномісячну та п`ятирічну доньки; ОСОБА_11 згідно характеристики декана економічного факультету Київського національного університету ім. Тараса Шевченка успішно навчається на другому курсі Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, спеціальність «Менеджмент організації економічного факультету», має авторитет у однокурсників, комунікабельний, прагне стимулювати професійне та особистісне зростання.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього ч. 4 ст. 182 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , майнового і сімейного стану обвинувачених, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченими покладених на нього обов`язків.

Внесення визначеного судом апеляційної інстанції розміру застави буде вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задоволити частково, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задоволити частково та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_7 до 26 січня 2023 року та визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника задоволити частково.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Задоволити клопотання прокурора частково .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 січня 2023 року.

Визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Рахунок UA 0000401, , Банк ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницькій області , МФО 820 172).

В разі внесення застави покласти обов`язки відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 січня 2023 року.

Визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Рахунок UA 0000401, , Банк ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницькій області , МФО 820 172).

В разі внесення застави покласти обов`язки відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 Дедик ОСОБА_14 Бурденюка ОСОБА_15