Справа № 466/1481/23
Провадження № 1-в/466/99/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Львові подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджено начальником Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 09.09.2020 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,-

в с т а н о в и в:

13 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м. Львова звернулася провідний інспектор Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 з поданням, погодженим начальником Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання посилається на те, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2020 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок набрав законної сили 12.10.2020 та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 12.10.2020.

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області 12.11.2020 було скеровано подання на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області задоволено, розстрочено ОСОБА_7 призначеного вироком суду суму штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на строк 9 (дев`ять) місяців зі сплатою штрафу щомісячно по 2000 гривень та призначено сплату перших 2000 грн. до 10 грудня 2020 року.

Станом на 11.01.2021 Шевченківський відділ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області не отримав від засудженого ОСОБА_7 квитанцію про сплату чергового платежу.

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області 11.01.2021, відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчої кодексу України скеровано подання відносно ОСОБА_7 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2021 у задоволені подання відмовлено, оскільки ОСОБА_7 розпочав сплату штрафу, відповідно до ухвали про розстрочку, та надав суду копію квитанції АТ «Ощадбанк» від 03.03.2021 про сплату частини штрафу в сумі 5000 грн.

Засудженому 06.04.2021 знову скеровано повідомлення про необхідність сплати штрафу, відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 про розстрочку виплати призначеної вироком суду суми штрафу.

Однак, станом на 11.05.2021 засуджений ОСОБА_7 не надав органу пробації квитанцію про сплату чергового платежу, тому цього ж дня до Ковельського міськрайонного суду Волинської області, відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчої кодексу України скеровано подання відносно ОСОБА_7 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2022 у задоволені подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області відмовлено, та у вищевказаній ухвалі зазначено, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 ОСОБА_7 розстрочено сплату несплаченої суми штрафу в розмірі 17000,00 грн. строком на 9 місяців зі сплатою штрафу щомісячно по 2000,00 грн.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії квитанції від 03.03.2021, ОСОБА_7 сплачено частину штрафу в розмірі 5000 грн. Таким чином, несплачена сума штрафу складає 12000,00 грн.

Враховуючи суму несплаченого штрафу 12000 грн., кількість годин громадських робіт, на які слід замінити штраф, буде становити 705 годин.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Таким чином, в разі заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, розмір таких робіт буде перевищувати максимальну межу, встановлену ч. 2 ст. 56 КК України.

Заміна несплаченої суми штрафу на максимальну кількість громадських робіт (240 годин) надасть засудженому неправдиву можливість частково уникнути призначеного судом покарання.

Представник пробації зазначає, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2020 затверджено угоду про визнання винуватості, то наслідки невиконання такого вироку обвинуваченим (засудженим), а відтак - невиконання угоди про визнання винуватості, чітко передбачені ст. 476 КПК України, яка передбачає порядок скасування такого вироку та розгляд кримінального провадження в загальному порядку.

До Ковельської окружної прокуратури 20.07.2022 скеровано вищевказану інформацію для реагування.

Згідно відповіді Ковельської окружної прокуратури, ухилення від відбування покарання, призначеного судом на підставі угоди, не можна розглядати як умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості в розумінні ч. 5 ст. 476 КПК України та за ст. 389-1 КК України. Натомість відповідне діянння підлягає кваліфікації за відповідною частиною ст. 389 або ст. 390 КК України (у залежності від виду покарання), тому підстави для подання прокурором скасування вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2020 відсутні.

Надалі, до ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області 23.08.2022 скеровано матеріали відносно ОСОБА_7 для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України.

Однак, 23.01.2023 з ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області отримано відповідь, що у наведених фактах у зверненні не вбачається наявність кримінального правопорушення, дані відносно ОСОБА_7 до ЄРДР внесено не було.

Відтак, на думку органу пробації, ОСОБА_7 підлягає під дію ст. 80 КК України. З дня набрання вироком законної сили, який не виконувався пройшло більше двох років, тобто закінчився строк давності виконання обвинувального вироку, який вступив у законну силу 12.10.2020.

Відповідно до інформації УІАП ГУНП у Львівській області від 01.02.2023, ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи викладене вище та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2020, факт ухилення від відбування покарання не встановлений, орган пробації просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_6 подання підтримала з підстав, зазначених у поданні, просила таке задовольнити.

У судовому засіданні прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 не заперечила щодо задоволення такого.

Засуджений ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши думку прокурора та доводи представника пробації, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали особової справи, приходить наступного висновку.

У судовому розгляді встановлено, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2020 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок набрав законної сили 12.10.2020 та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 12.10.2020.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2020 задоволено подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області та розстрочено ОСОБА_7 призначеного вироком суду суму штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на строк 9 (дев`ять) місяців зі сплатою штрафу щомісячно по 2000,00 грн. та призначено сплату перших 2000 грн. до 10 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Норми ст. 80 КК України передбачають те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року), ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2020, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, ОСОБА_7 не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджено начальником Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 537 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

п о с т а н о в и в:

подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджено начальником Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді штрафу, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2020 року - у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1