Справа № 161/4709/23
Провадження № 1-кп/161/648/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 03 квітня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 16.02.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Підбороччя, Камінь-Каширського району, Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню та п`ятьох малолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 16 лютого 2023 року, близько 10 год. 40 хв., в місті Луцьку, Луцького району, Волинської області, поруч АЗС «WOG» розташованої по проспекту Соборності, 45, керуючи технічно справним транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вулиці В`ячеслава Чорновола, зі швидкістю 50 км/год, в порушення п.п. 1.7, 2.3 (б), 10.1, 10.3, 10.4, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, не проявив особливу уважність до категорій учасників дорожнього руху як велосипедисти, неправильно урахував дорожню обстановку, перед перестроюванням з середньої у праву смугу руху з подальшим виконанням маневру поворот праворуч, здійснюючи заїзд на прилеглу територію, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку у правій смузі, а також перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_5 спричинив пішоходу ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку та переломом основи черепа, перелому виличної кістки зліва, імпресійного перелому тіл 1-3 грудних хребців, перелому 1-4 ребер зліва і ручки грудини, закритого травматичного звиху акроміального кінця лівої ключиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №105 від 09.03.2023 за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.7, 2.3 (б), 10.1, 10.3, 10.4, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.7 Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;

- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3 У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися;

- п. 10.4 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку;

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху (п. 1.10 ПДР України «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.) або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно допустив дорожньо-транспортну пригоду, що потягло за собою заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Завдані збитки потерпілому відшкодовані.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 лютого 2023 року, близько 10 год. 40 хв., в м. Луцьку, Волинської області, поруч АЗС «WOG» розташованої по проспекту Соборності, 45, де ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Tiguan» допустив наїзд на нього, коли він рухався на велосипеді, внаслідок чого він отримав тяжке тілесні ушкодження. Завдані збитки обвинуваченим ОСОБА_5 відшкодовані, а тому не настоював на суворому покаранні , в тому числі позбавленні права керування транспортними засобами.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні одну неповнолітню та п`ятьох малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, займається волонтерською діяльністю, завдана шкода потерпілому повністю відшкодована, потерпілий не настоює на суворій мірі покарання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбаченого санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Додаткове покарання, передбачене санкцією ст.286 ч.2 КК України - позбавлення права керувати транспортними засобами судом не застосовується, враховуючи, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, є багатодітним батьком та волонтером, беручи до уваги його посткримінальну поведінку, відшкодування шкоди, позицію потерпілого, який просив не позбавляти останнього права керування транспортним засобом.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а саме повне визнання винуватості, щире каяття у вчиненому та повне відшкодовування завданої шкоди, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - повернути (залишити) за належністю законному володільцю обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- велосипед чорного кольору з написом «E-motion» - повернути (залишити) за належністю законному володільцю потерпілому ОСОБА_4 ..

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2023 на речі та предмети, скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/103-22/1836-ІТ від 21.03.2023 року на суму 3020 (три тисячі двадцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1