Справа №155/60/23
Провадження №1-кп/155/83/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2023 м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000005 від 06.01.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кутрів Горохівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресо: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 в с. Кутрів Луцького району на земельній ділянці яка перебуває тривалий час у його користуванні орієнтовною площею 0,1800 га, кадастровий номер :01:001:0181 в грудні 2017 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) всупереч вимогам чинного законодавства, а саме: в порушення вимог ст.14, ч.6 ст.41 Конституції України, п.п.«а», «б», «ґ» та «ж» ч.1 ст.91, ч.2, абз.2 ч.5 ст.20, ч.1 ст.23, ст.ст.162-164, 166, 168 Земельного кодексу України, та ст.35-37, 52 Закону України «Про охорону земель», без зміни цільового призначення вищенаведеної земельної ділянки у встановленому законом порядку, зокрема ч.3 ст.20 Кодексу, достовірно знаючи про вищевказані вимоги, обов`язки та обмеження, з використанням та за допомогою спеціальної техніки умисно протиправно вчинив безгосподарське використання землі, яке виразилось у знятті на ній ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, а також влаштування на ній штучної водойми (ставка) розмірами 10 х 28 м, площею 280 м.кв.

Таке використання ОСОБА_3 вищевказаної земельної ділянки призвело до зміни рельєфу місцевості та спричинило:

- втрату її родючості, що виразилось у втраті гумусу на вищевказаній площі, тобто здатності земельної ділянки задовольняти потреби рослин в елементах живлення, воді, повітрі і теплі в достатніх кількостях для їх нормального розвитку, а вирощування сільськогосподарських культур на ній є нерентабельним;

- виведення її з сільськогосподарського обороту, що полягає у припиненні та неможливості подальшого використання зазначеної земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства назавжди, тобто неможливості вирощування на ній сільськогосподарських культур;

- порушення структури ґрунту, що виразилось у втраті його фізичних, хімічних, біологічних та економічних властивостей, а також природного рослинного покриву, зміні його механічного та технічного складу під впливом антропогенного навантаження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.254 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пункт 2 ч.1 ст.49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Водночас, згідно із ч.ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст.49 КК України, та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вищевказане кримінальне правопорушення, передбачене ст.254 КК України (в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001 із змінами, внесеними відповідно до Закону України №270-VІ від 05.04.2008), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце в грудні 2017 року.

При цьому кримінальне правопорушення, передбачене ст.254 КК України (в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001 із змінами, внесеними відповідно до Закону України №270-VІ від 05.04.2008), відповідно до ст.12 КК України у редакції до 01 липня 2020 року відносилося до злочинів невеликої тяжкості, а після 01 липня 2020 року кримінальних проступків.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченого від досудового слідства чи суду у даній справі, а також вчинення ним протягом цих строків, а саме з грудня 2017 року по даний час нового кримінального правопорушення (злочину), а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався.

Таким чином, оскільки з часу вчинення ОСОБА_3 зазначеного кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, тому на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені ч.1 ст.49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 судом відповідно до вимог ч.3 ст.285 КПК України були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закрити кримінальне провадження відносно нього з цих підстав.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, а дане кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 284, 285, 286, 369-372, 376, 395, 532 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001 із змінами, внесеними відповідно до Закону України №270-VІ від 05.04.2008), у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000005, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001 із змінами, внесеними відповідно до Закону України №270-VІ від 05.04.2008), закрити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Горохівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1