Провадження № 1-кп/643/1051/22
Справа № 643/3246/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 13.07.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, який тимчасово не працює, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 (обвинувачений), будучи особою, яка вживає психотропні речовини, 13.07.2022, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , приблизно о 03:00 год., маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, реалізуючи його, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, скориставшись безкоштовним кросплатформеним мобільним месенджером «Telegram», в телеграм-боті «Freevay» замовив у невстановленої під час досудового розслідування особи психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено. В подальшому за допомогою електронної платіжної системи «Monobank» через всесвітню мережу Інтернет у мобільному додатку «GlobalMoney» ОСОБА_3 оплатив грошові кошти в сумі 300,00 грн., після чого отримав повідомлення з місцем знаходження психотропної речовини.

Далі ОСОБА_3 13.07.2022 приблизно о 05:10 год. прибув до місця знаходження схованки придбаної ним психотропної речовини, яка знаходилась за адресою: м. Харків, пров. Донський, біля буд. 8, де знайшов залишений йому невстановленою особою зіп-пакет зеленого кольору з психотропною речовиною PVP, обмотаний липкою стрічкою чорного кольору, який поклав у ліву кишеню своїх штанів, які були одягнені на ньому, та з вищевказаного місця пішов разом із придбаною психотропною речовиною, тим самим незаконно придбав та почав зберігати для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_3 , пов`язана з незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини, була припинена працівниками поліції, які 13.07.2022 року в період часу з 05:50 год. по 06:09 год. на перехресті пров. Леоніда Бикова та пров. Донського біля буд. 8 у м. Харкові під час огляду місця події вилучили у ОСОБА_3 фрагмент липкої стрічки чорного кольору та зіп-пакет зеленого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, масою 0,2270 грам, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК, а саме як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Підстави розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК).

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки вказана заява підписана також захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого та участь у кримінальному провадженні його захисника, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому главою 28 КПК, не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для розгляду обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали вказані вище обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені органом досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений не одружений, на утриманні будь-яких осіб не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

Мотиви призначення покарання

Захисник надав заяву, в якій просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на мінімально можливий строк із застосуванням положень ст. 75 КК.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, в тому числі його майновий стан та відсутність у нього роботи, що унеможливлює призначення покарання у виді штрафу або виправних робіт, позицію сторони захисту та вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 309 КК.

Ураховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось.

Ураховуючи наведене, а також засади змагальності та дистозитивності кримінального провадження (ст. 22, 26 КПК), суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-22/9280-НЗПРАП від 01.12.2022 у розмірі 1510,24 грн. суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. 2, 91, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-22/9280-НЗПРАП від 01.12.2022 у розмірі 1510,24 грн. (одна тисяча п`ятсот десять гривень двадцять чотири копійки).

Речовий доказ, а саме спец. пакет № 5714947 з написом: Україна МВС Експертна служба; Підрозділ: Харківський НДЕКЦ МВС; Номер, дата висновку (фабула): № СЕ-19/121-22/9280-НЗПРАП від 01.12.2022; Вилучено: полімерний пакет з речовиною, первинне пакування; Експерт: ОСОБА_4 (підпис); Дата та час пакування: 01.12.2022; ЄРДР: 0000599 від 13.07.2022, переданий на зберігання в камеру схову ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5 ОСОБА_6