Справа № 201/8550/22
Провадження № 1-кс/201/3135/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)
захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Луганськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000509 від 24.09.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що у березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

У окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 року проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, РФ на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018 року, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 року визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

25 листопада 2014 року самопроголошеним «головою ЛНР» виданий указ № 51/1/01/11/14, згідно з яким створена структура виконавчих органів державної влади «ЛНР» «Рада міністрів ЛНР», а також інші виконавчі органи державної влади «ЛНР». Крім того встановлено, що на тимчасово неконтрольованих територіях Луганської області діє так званий законодавчий орган влади «народна рада ЛНР», основною функцією якої є прийняття так званих «законів та нормативно-правових актів» з метою забезпечення функціонування т.зв. «ЛНР».

Правовою основою діяльності т.зв. «народної ради Луганської народної республіки» є наступні юридично нікчемні законодавчі та нормативно-правові акти т.зв. «ЛНР»: «Конституція Луганської народної республіки», «Закон ЛНР «Про регламент народної ради Луганської народної республіки» від 28.01.2015 року, «Закон ЛНР «Про статус депутата народної ради Луганської народної республіки» від 10.10.2014 року.

07 вересня 2018 року так званою «народною радою ЛНР» прийнято постанову № 921 «Про призначення чергових виборів голови ЛНР та депутатів народної ради ЛНР» за яким чергові вибори призначені на 11.11.2018 року.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою з іншими учасниками окупаційної адміністрації Російської Федерації (стосовно яких є окремі кримінальні провадження), у вересні-жовтні 2018 року (більш точну дату встановити не виявилось можливим) ОСОБА_7 подав до «Центральної виборчої комісії ЛНР» заяву про реєстрацію його кандидатури на посаду «голови Луганської народної республіки». 01.10.2018 року його заяву задоволено та постановою «ЦВК ЛНР» № 46 зареєстровано, як кандидата на посаду «голови ЛНР».

11 листопада 2018 року всупереч діючого законодавства України, на окремих територіях Луганської області, які тимчасово непідконтрольні українській владі, організовано та проведено так звані «чергові вибори голови ЛНР та депутатів народної ради ЛНР», за результатами яких ОСОБА_7 обрано «головою Луганської народної республіки».

Після чого, 21.11.2018 року ОСОБА_7 взяв участь в церемонії інавгурації «голови Луганської народної республіки», під час якої прийняв присягу на вірність «ЛНР» на приступив до виконання своїх посадових обов`язків.

Відповідно до ст. 59 т.зв. Конституції ЛНР: Голова луганської народної республіки підписує і обнародує закони луганської народної республіки або відхиляє їх.

Керівництвом РФ в умовах збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 року, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» 19.02.2022 року на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами РФ та світовою спільнотою, 21.02.2022 року РФ визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 року президент РФ ОСОБА_8 направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.

Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 року № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області, починаючи с 24.02.2022 року по теперішній час опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області області.

Одночасно, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників політичного блоку «ЛНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»

№ 2268-VIII від 18.01.2018 року, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Так, на тимчасово окупованій території Луганської області створено так звану «центральную избирательную комисию ЛНР» (далі за текстом «ЦИК ЛНР»), яку розташовано за адресою: Луганська область, м. Луганськ, Ленінський район, площа Героїв ВВВ, буд. 3.

Головою так званої «общественной палаты ЛНР» з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 19.09.2022 направлено звернення до так званого «голови ЛНР» ОСОБА_7 з ініціативою проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званого «референдуму» з питання приєднання до Російської Федерації на правах адміністративно-територіальної одиниці РФ (далі за текстом «референдум»).

На підставі вказаного звернення, 20.09.2022 року так званою «народною радою ЛНР» у відповідності до п. 11 ст. 69 т.зв. Конституції ЛНР прийнято так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ».

На обґрунтування необхідності проведення даного незаконного «референдуму» ОСОБА_7 у засобах масової інформації у період з 20.09.2022 року до 22.09.2022 року систематично заявляв про необхідність приєднання так званої «Луганської народної республіки», а фактично тимчасово окупованої території Луганської області, до російської федерації, тобто до зміни меж території та державного кордону України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою організації проведення незаконного «референдуму» на тимчасово окупованій території Луганської області громадянин України ОСОБА_7 , обіймаючи посаду Голови ЛНР 20.09.2022 року підписав так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ», тим самим взяв участь в організації та проведенні незаконного референдумі на тимчасово окупованій території Луганської області.

Вказаним т.зв. Законом ЛНР регламентовано принципи проведення референдуму, юридичну силу рішення, прийнятого на референдумі, Систему комісій референдума, статус членів комісії референдума, порядок голосування, регламентовано порядок підрахунку голосів і установлення результатів голосування, забезпечення безпеки при підготовці і проведенні референдума та інші питання пов`язані із підготовкою та проведенням референдуму.

Так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ» підписаний ОСОБА_7 вступив в силу з дня його офіційного опублікування на офіційному сайті Народного Совета Луганской Народной Республики та ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто 20 вересня 2022 року. Після набрання законної сили вказаного закону ЛНР на території Луганської області було організовано процес активної підготовки до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, яке заплановано на 23-27 вересня 2022 року.

23 вересня 2022 року Голова ЛНР - ОСОБА_7 , виступив із публічним зверненням, в ході якого публічно закликав громадян, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області до активної участі у незаконному референдумі на тимчасово окупованій території Луганської області.

Отже, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, безпосередньо взяв участь в організації проведення незаконного «референдуму» на тимчасово окупованій території, а також здійснив публічні заклики до проведення та участі у незаконному «референдумі», який був проведений на тимчасово окупованій території Луганської області у період з 23 вересня 2022 року по 27 вересня 2022 року.

Таким чином, дії ОСОБА_7 , виразились у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, та в участі в організації незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, а також здійснення публічних закликів до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 207 (7328) від 27.09.2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_7 на 29.09.2022 року, 30.09.2022 року та 01.10.2022 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000509 від 24.09.2022 року, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо. Проте, жодного разу у призначений час громадянин України, ОСОБА_7 , у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 01.10.2022 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 212 (7333) від 01.10.2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином 01 жовтня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_7 в порядку ст. 135 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у кримінальному провадженні № 0000509 від 24.09.2022 року. Таким чином громадянин України ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.110, ч. 5 ст.111-1 КК України.

В подальшому, постановою слідчого від 09 жовтня 2022 року підозрюваного ОСОБА_7 було оголошено у розшук.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій територій, вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність інформації щодо належного повідомлення підозрюваного про розгляд клопотання, у зв`язку з чим, просила відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Вислухавши клопотання прокурора та думку захисника, а також дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних правових висновків.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 (затверджений Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 24 вересня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Слідчим за погодженням з прокурором 01 жовтня 2022 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 212 (7333) від 01.10.2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином 01 жовтня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_7 в порядку ст. 135 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у кримінальному провадженні № 0000509 від 24.09.2022 року. Таким чином громадянин України ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.110, ч. 5 ст.111-1 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, про що свідчать, зокрема, протоколи допиту учасників кримінального провадження, а також протоколи огляду, проведені в ході досудового розслідування.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, жодного разу за викликом у встановленому КПК України порядку до слідчого не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, що може свідчити про бажання підозрюваного уникнути відповідальності за інкриміноване йому діяння, а також останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в яких підозрюється, враховуючи, що ОСОБА_7 в теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - далі Закон, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блоковані) станом на 12 травня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 20 травня 2022 року № 98), Луганська міська територіальна громада Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Луганськ Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Також, стороною обвинувачення доведено факт перебування підозрюваного ОСОБА_7 на зазначеній тимчасово окупованій території України, що підтверджується зібраними матеріалами в ході досудового розслідування.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 11.45 годині 08 листопада 2022 року.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1