Справа № 366/757/21
Провадження № 1-кп/366/50/22
ВИРОК

Іменем України

26 грудня 2022 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000007 від 09.02.2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гдень, Брагінського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, білоруски, пенсіонерки, не одруженої, не працюючої, з неповною загальною середньою освітою, раніше судима вироком Іванківського районного суду Київської області від 11.03.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що будучи раніше засудженою вироком Іванківського районного суду Київської області від 11.03.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, повторно вчинила корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 08.02.2021 року, приблизно о 16 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Велес», що по вул. Поліській, 51 а, в смт. Іванків, Київської області, який обслуговується ФОП « ОСОБА_9 », звернула увагу на одну з торгових вітрин магазину, та в цей час у неї виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме 2-х (двох) коробок цукерок марки: MARZIPAN KARTOFFELN та BELGIAN PRALINES.

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Велес», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, переслідуючи корисливий мотив та мету, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала 2 (дві) короби цукерок MARZIPAN KARTOFFELN, вартістю 249,33 грн. та BELGIAN PRALINES, вартістю 180 грн., після чого з викраденим майном залишила приміщення магазину, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим своїми умисними та протиправними діями, спричинила потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 429 гривень 33 копійки.

Таким чином, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинувачену, потерпілого, свідків, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, в тому числі відео докази, на кшталт записів з камер спостереження та ходу проведення слідчого експерименту, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, та спростовується як письмовими доказами так і показами свідків.

На підтвердження встановлених під час досудового слідства обставин та обґрунтування доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 , прокурором до суду було надано наступні докази:

-Витяг з ЄРДР за номером 0000007 від 09.02.2021 року, відповідно до якого 08 лютого 2021 року, приблизно о 13 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , засуджена Іванківським районним судом за таємне викрадення чужого майна, до 1 (одного) року іспитового строку, перебуваючи у приміщенні продуктового магазину «Велес», таємно викрала дві упаковки цукерок на загальну суму 330 гривень, чим завдала ОСОБА_9 майнову шкоду на суму викраденого майна;

-Рапорт інспектора ОСОБА_10 від 09.02.2021 року, відповідно до якого зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 09.02.2021 року о 15:58 в АДРЕСА_2 , магазин «Велес», повідомив власник магазину, що вчора о 13 годині, невідома жінка викрала з магазину 2 коробки цукерок, заявник ОСОБА_9 ;

-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.02.2021 року, від ОСОБА_9 ;

-Заяву ОСОБА_9 від 09.02.2021 року, який відповідно до положень ст. 233 КПК України, надає працівникам поліції згоду на проникнення до магазину та проведення огляду без ухвали слідчого судді;

-Протокол огляду місця події від 09.02.2021 року, відповідно до якого в період часу з 16:16 по 17:08, слідчий ОСОБА_11 , на підставі оперативного чергового, в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , за участі спеціаліста ОСОБА_14 , власника приміщення ОСОБА_9 , із застосуванням фотоапарату КЕНОН, провів огляд приміщення магазину «Велес», за результатами якого нічого не вилучалось;

-Заяву ОСОБА_7 від 09.02.2021 року про добровільну видачу працівникам поліції 2-х (двох) коробок цукерок;

-Протокол огляду речей від 09.02.2021 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_11 , в межах кримінального провадження 0000007, в присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участі ОСОБА_7 , із застосуванням фотоапарату КЕНОН, провів цю слідчу дію на відкритій ділянці місцевості, по вул. Київській, 30 в смт. Іванків, біля ресторану «Тетерів», під час якої ОСОБА_7 , добровільно видала працівникам поліції пошкоджену картонну упаковку з написом BELGIAN PRALINES із зображенням цукерок та прозору пластикову коробку циліндричної форми з написом MARZIPAN KARTOFFELN, 500 гр., з цінником на суму 175 грн.;

-Постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 15.02.2021 року, відповідно до якої, добровільно видані ОСОБА_7 пошкоджена картонна упаковка з написом BELGIAN PRALINES із зображенням цукерок, прозора пластикова коробка циліндричної форми з написом MARZIPAN KARTOFFELN, 500 гр., з цінником на суму 175 грн., добровільно наданий потерпілим ОСОБА_9 відеозапис під назвою НОМЕР_1 , з камери відеоспостереження магазину «Велес», записаний на диск ДВД-Р ТЕСН-LV 16-x,120 min/4,7 gb, який поміщено до паперового конверту, визнано речовими доказами. Цукерки передані потерпілому під розписку, а диск, зберігається в матеріалах кримінального провадження;

-Протокол огляду відеозапису від 15.02.2021 року, відповідно до якого в період часу з 10:23 по 11:00, слідчий ОСОБА_11 , здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000007 від 09.02.2021 року, за ознаками, ч. 2 ст. 185 КК України, провів огляд відеозапису із назвою 609f2bac2993436fad572cf8cffab25b, що добровільно надав потерпілий ОСОБА_9 , самостійно. Під час перегляду відеозапису, встановлено, що у період трансляції за часом камери 16:03, в полі зору камери знаходиться приміщення магазину з вітринами та товаром. На позначці стрічки з датою 02.08.2021 та часом 16:03:33, жінка у темній курточці у чорній масці та з пакетом у руках, підходить до вітрини та бере лівою рукою з вітрини коробку, яку, розвертаючись у бік виходу з магазину, кладе до пакету. На позначці часу з датою 08.02.2021 та часом 16:03:56, жінка у темній курточці, у чорній масці та з пакетом у руках виходить з магазину «Велес»;

-Розписка ОСОБА_9 від 15.02.2021 року про отримання від працівників поліції коробки з цукерками MARZIPAN KARTOFFELN та BELGIAN PRALINES;

-Товарний чек № 25 від 04.02.2021 року, за підписом ФОП « ОСОБА_17 », про найменування товару, кількості товару, та його вартості (цукерки марципан 1 шт., ціна 175; шок. бомбоні асорті, 1 шт., ціна 155; рафаело, 1 шт., ціна 90);

-Ксерокопія аркушу зошиту на форматі А 4 (без дати, часу, підпису) про перелік товарів;

-Заяву ОСОБА_9 від 15.02.2021 року про добровільну видачу працівникам поліції відеозапису з приміщення магазину «Велес»;

-Заяву ОСОБА_9 від 25.03.2021 року, про згоду на проведення слідчого експерименту в приміщенні магазину «Велес», без ухвали слідчого судді;

-Протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2021 року (з додатком оптичний ДВД-Р диск з відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту), відповідно до якого слідчий ОСОБА_11 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000007 від 09.02.2021 року, у приміщенні магазину «Велес», за участі підозрюваної ОСОБА_7 , в присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , із застосуванням безперервної відео фіксації на відеокамеру ПАНАСОНІК, підозрювана ОСОБА_7 пояснила та показала, що 08.02.2021 року, з вітрини магазину «Велес» взяла дві коробки з цукерками, одну квадратної форми, іншу круглої;

-Звіт про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1098/21 від 31.03.2021 року, відповідно до якого вартість проведеної експертизи становить 300 гривень;

-Ксерокопію висновку судово-товарознавчої експертизи № 1098/21 від 31.03.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів станом на 09.02.2021 року. а саме коробки цукерок марки MARZIPAN KARTOFFELN, об`ємом 500 г 249,33 грн., коробки цукерок марки BELGIAN PRALINES, об`ємом 360 г 180 грн.

Крім письмових доказів, судом у судовому засіданні було здобуто наступні докази з показів потерпілого, свідків та обвинуваченої.

Так, допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_9 , показав суду, що він проживає в АДРЕСА_3 , зареєстрований як приватний підприємець, має власний магазин «Велес». З обвинуваченою ОСОБА_7 , не знайомий взагалі. 08.02.2021 року, ввечері, дівчата продавці перевіряли залишки товару, та виявили нестачу товару, а саме цукерок, після чого зателефонували йому. Він приїхав до магазину, переглянув відео з камер спостереження, під час перегляду побачив як до магазину зайшла жінка, яка спершу оглядалась по сторонах, потім взяла з вітрини магазину цукерки, поклала до пакету, який був у неї при собі, та не розрахувавшись за товар вийшла з магазину. Потім продавці впізнали цю жінку, назвали повністю її прізвище ім`я та по-батькові. Після цього він викликав працівників поліції, які в подальшому поїхали додому до тієї жінки. Під час досудового розслідування він особисто та добровільно надав працівникам поліції відео з камер спостереження.

Допитана як свідок ОСОБА_20 , показала суду, що вона проживає в АДРЕСА_4 , працює пакувальником медичних препаратів в м. Києві на АТ «Фармак», з обвинувачену ОСОБА_7 не знає і ніколи не бачила. Станом на 08.02.2021 року працювала продавцем в магазині «Велес» в смт. Іванків. Працювала разом з напарницею ОСОБА_21 . Так, 08.02.2021 року, в кінці робочого дня, її напарниця, виявила, що на вітрині не вистачає 1-ї коробки цукерок. Після цього відразу повідомили власника магазину ОСОБА_9 . Потім приїхав власник, перевірив камери спостереження, а вони встановили особу, яка викрала цукерки. Цукерки стояли зверху на вітрині з рибою. Асортимент цукерок дуже великий.

Допитана як свідок ОСОБА_21 , показала суду, що вона проживає в АДРЕСА_5 , працює продавцем в магазині «Велес», з потерпілим (власником магазину) ОСОБА_9 , перебуває в нормальних стосунках, з обвинуваченою ОСОБА_7 , знайома, раніше проживали в одному селі (нові Макалевичі).

Станом на 08.02.2021 року працювала продавцем в магазині «Велес» разом з напарницею ОСОБА_20 . Як завжди, кожного дня, після роботи, ввечері виставляємо товар на прилавок, дивимось чи всього вистачає. Робочий день починається о 7 годині ранку. В кінці робочого дня підводимо підсумки, що продали, що залишилось, чого не вистачає, і таким чином виявила нестачу цукерок в коробці MARZIPAN KARTOFFELN (темна коробка, прямокутної форми), найдорожчі з асортименту. Потім вона запитала у напарниці ОСОБА_20 , чи не продала вона ці цукерки будь-кому. Після цього вони повідомили власника про нестачу товару. Коли переглядали відео з камери спостереження, та при збільшені зображення вона побачила як людина взяла одну коробку цукерок.

Допитана як свідок ОСОБА_15 , показала суду, що вона проживає в АДРЕСА_6 , працює продавцем ФОП « ОСОБА_22 ». Ні з потерпілим ні з обвинуваченою не знайома, стосунків не підтримує. Точну дату та час вона не пам`ятає, але взимку 2021 року, вона разом з напарницею були на робочому місці в магазині, в просто народі «Нічник», як до них в приміщення магазину зайшли двоє працівників поліції, один з яких тримав у руках 2 (дві) коробки цукерок, одна коробка темніша по кольору, а інша світліша, форми коробок з під цукерок, вона не пам`ятає. Одна, з коробок з цукерками, була не повна, тобто почата. Після цього, працівники поліції повідомили їй, що вона буде залучена в якості понятого при огляді ОСОБА_23 , яка нібито вкрала ці коробки з цукерками, при цьому ОСОБА_23 стояла осторонь від працівників поліції, та на запитання працівників поліції, сказала, що вона взяла їх у магазині «Велес». Під час того, як працівники поліції перебували в приміщенні їх магазину, ні фото ні відео не застосовувалось.

Допитана як свідок ОСОБА_16 показала суду, що вона проживає в м. Ірпінь, є власником магазину, в просто народі «Нічник», ні з потерпілим ні з обвинуваченою не знайома, стосунків не підтримує. Точну дату та час вона не пам`ятає, але взимку 2021 року, вона була на зміні, як до приміщення магазину зайшли троє працівників поліції, з пакетом у руках. Потім з пакету вони дістали 2 (дві) коробки цукерок, одна круглої форми, одна прямокутної форми, одна з коробок була почата, та попросили її бути понятими, при цьому запитували, чи бачили ми цукерки, запитували у ОСОБА_23 де вона взяла ці цукерки, на що ОСОБА_23 відповіла, що взяла в магазині «Велес». Всі ці події відбувались безпосередньо в приміщенні магазину.

Допитана як обвинувачена ОСОБА_7 , показала суду, що всього вона не пам`ятає, але точно вона взяла лише одну коробку цукерок, однак, якої форми була ця коробка, вона не пам`ятає. Коробка, яку вона взяла в магазині «Велес» була чимала, але цукерок в ній було дуже мало. Іншу коробку вона не брала. Ще задовго то цих подій, діти купили їй коробку цукерок, яка була у неї вдома, але окрім ліків в ній нічого не було.

Висновки суду.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ч. ч. 1-2, 4 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно зі ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 п. 3, ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до вищезазначених норм, винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, на думку суду не доведена, а тому ОСОБА_7 слід виправдати, на підставі відсутності в її діях вказаного складу кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Статтею 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положення ст. ст. 85, 86 КПК України передбачають, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; а допустимим визнається доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них ч. 2 ст. 9 КПК України покладає обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Статтею 8 цього Кодексу встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до яких людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні чи письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Крім того, суд зобов`язаний взяти до уваги роз`яснення, які містяться в п. п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.90 року, відповідно до яких, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При ухваленні вироку суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , прокурор робить акцент на основні та беззаперечні докази сторони обвинувачення, а саме на:

протокол огляду речей від 09.02.2021 року;

протокол проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_7 (з додатками ДВД-Р диск з відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту) від 25.03.2021 року.

протокол огляду відеозапису (під назвою 609f2bac2993436fad572cf8cffab25b) від 15.02.2021 року;

висновок експерта № 1098/21 від 31.03.2021 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, суд в подальшому надає оцінку доказам у їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв`язку, щодо недопустимості окремих з них.

Так, безпосередньо з протоколу огляду речей від 09.02.2021 року, встановлено, що огляд проводиться на відкритій ділянці місцевості по вул. Київській, 30 в смт. Іванків, за участі понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за участі ОСОБА_7 (без визначення її процесуального статусу), яка перебувала на місці проведення огляду у супроводі працівників поліції. Разом з тим, відповідно до протоколу огляду речей (перша сторінка протоколу), перед початком огляду зазначеним вище особам роз`яснено їхнє право бути присутніми при всіх діях, які проводяться в процесі огляду, робити зауваження. Особам, які беруть у проведенні огляду, також роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України, про їх обов`язок не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії, а також про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

За ст. 207 КПК України, ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу:

1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

За ч. 4 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Крім того, незважаючи на те, що слідчий ОСОБА_11 , роз`яснив присутнім під час слідчої дії «огляд речей», в тому числі ОСОБА_7 вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України, ним не було роз`яснено (не відображено в друкованій формі протоколу) вимоги п. 2, 3 ч. 1 ст. 66 КПК України (права свідка), а саме: користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню.

У разі, якщо на момент проведення процесуальної дії «огляд речей», ОСОБА_7 , могла бути залучена слідчим як підозрювана, то у свою чергу слідчий ОСОБА_11 , зобов`язаний був відобразити в письмовій частині протоколу, про роз`яснення ОСОБА_7 її процесуальних прав передбачених ч. 3 ст. 42 КПК України. На думку суду, основними та найважливішими з переліку, слід виділити, права підозрюваного передбачені п. 2, 3, 4, 5 ч. 3 ст. 42 КПК України.

Таким чином, на момент проведення такої слідчої дії, як огляд речей, ОСОБА_7 була фактично затримана за підозрою у вчиненні злочину, проте її право на захист, не було забезпечено.

За ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

За приписом ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12 липня 1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11 липня 2006 року і «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

З рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року слідує, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

З наведеного суд робить висновок, що протокол огляду речей від 09.02.2021 року, з доданими до нього фото таблицею, не може вважатися допустимими доказами, оскільки оформлений всупереч вимог КПК України та містять неповну і суперечливу інформацію.

З огляду на викладене, суд визнає протокол огляду речей від 09.02.2021 року, недопустимим доказом.

Щодо протоколу проведення слідчого експерименту від 25.03.2021 року, та додано до нього ДВД-Р диску з відео записом ходу проведення слідчого експерименту, слід зазначити наступне.

Зі змісту протоколу слідчого експерименту (його письмової частини), встановлено, що слідчий експеримент проводився в період часу з 10:54 по 11:25, за участі підозрюваної ОСОБА_7 , понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Відповідно до письмової частини протоколу підозрюваній ОСОБА_7 , було роз`яснено її права і обов`язки передбачені ч. ч. 3, 4, 5, 6, 7 ст. 42 КПК України, що засвідчується її підписом. Понятим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 також були роз`яснені їх права та обов`язки, передбачені ст. 11 (повага до людської гідності), ст. 13 (недоторканність житла та іншого володіння особи), ст. 15 (невтручання у приватне життя), ст. 223 (вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій)) КПК України, а також вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України (обов`язок не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії), однак їх підписи під роз`ясненням прав та обов`язків, відсутні.

Згідно описової частини протоколу слідчого експерименту, підозрювана ОСОБА_7 , свою провину у вчиненні крадіжки 2-х (двох) коробок цукерок з магазину «Велес», визнала в повній мірі.

В той же час даний доказ, а саме протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2021 року, суд вважає недопустимим доказом з наступних підстав.

Так, при відтворенні ДВД-Р диску з ходом проведення слідчого експерименту, встановлено, що перед початком проведення процесуальної дії слідчий ОСОБА_11 встановлює особу учасників слідчої дії та роз`яснює їм право робити доповнення та зауваження, при цьому в супереч вимогам ч. 3 ст. 223 КПК України, не роз`яснює, підозрюваній ОСОБА_7 її прав передбачених ст. 42 КПК України, як про те зазначено в письмовій частині протоколу.

Крім того, при відтворені диску, на позначці часу 02:35 по 02:37, підозрювана ОСОБА_7 повідомляє учасникам слідчої дії, що вона «бере коробку цукерок круглої форми, кладе її до пакету, і все». Однак, поза об`єктивом відеокамери, чутно голос слідчого ОСОБА_11 , який після слів ОСОБА_7 «і все», говорить «і ще», після чого підозрювана ОСОБА_7 , повертається обличчям до вітрини магазину, та показує як вона бере ще одну, другу коробку цукерок.

На глибоке переконання суду, здобутий таким чином доказ в подальшому є недопустимим, так як здобутий завдяки інформації, отриманій внаслідок як істотного порушення прав та свобод людини, так і в наслідок не процесуальної поведінки слідчого, який судячи з усього був зацікавлений саме у таких результатах проведення слідчого експерименту.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Будь-яке порушення органом досудового розслідування конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, призводить до втрати ними юридичної сили. У такому разі «отруйне дерево» породжує «отруйні плоди» (рішення ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини» від 30 червня 2008 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року). Отримання доказів на підставі інформації, отриманої з недопустимого доказу, тягне за собою їхню безумовну недопустимість. Така недопустимість доказів не залежить від характеру та ступеня того чи іншого порушення кримінально-процесуального закону.

З огляду на викладене, суд визнає протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2021 року, недопустимим доказом.

Щодо протоколу огляду відеозапису від 15.02.2021 року та додано до нього ДВД-Р диску з відео записом (під назвою 609f2bac2993436fad572cf8cffab25b) слід зазначити наступне.

Так, слідчим ОСОБА_11 під час огляду відеозапису, у період трансляції за часом камери 16:03:33 та датою 02.08.2021, встановлено, що жінка у темній курточці, з синьою хусткою, у чорній масці та з пакетом у руках підходить до вітрини та бере лівою рукою з вітрини коробку, яку, розвертаючись у бік виходу з магазину, кладе до пакету. На позначці стрічки з датою 02.08.2021 та часом 16:03:56, та сама жінка у темній курточці, з синьою хусткою, у чорній масці та з пакетом у руках, виходить з магазину.

При відтворенні вказаного вище диску під час судового розгляду у судовому засіданні, за участі прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , та при більш детальному дослідженні відеозапису та порівнянні з іншими матеріалами кримінального провадження, було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 взяла з вітрини магазину «Велес» коробку цукерок прямокутної форми, з однієї сторони світло сірого кольору, з іншої сторони темно сірого кольору, яка за своїми характеристиками (колірна схема, та прямокутна форма), відповідає (схожа) на коробку цукерок під назвою BELGIAN PRALINES, об`ємом 360 г., вартістю 180 грн, детальний знімок якої зафіксований на «зображенні № 5» ілюстративної таблиці до протоколу огляду речей від 09.02.2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 КПК України (вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій)), у разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, суд визнає протокол огляду відеозапису від 15.02.2021 року, належним та допустимим доказом.

Висновок експерта № 1098/21 від 31.03.2021 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, суд визнає належним та допустимим доказам, та бере до уваги.

Так, судом під час судового розгляду було безпосередньо досліджено усі докази сторони обвинувачення. За результатми судового слідства, судом було встановлено, що ОСОБА_7 , 08.02.2021 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Велес» по вул. Поліській, 51 а в смт. Іванків, який обслуговується ПП « ОСОБА_9 », шляхом вільного доступу вчинила крадіжку 1 (однієї) коробки цукерок BELGIAN PRALINES, об`ємом 360 г., вартістю 180 гривень. Дані фактичні обставини підтверджуються як показами самої обвинуваченої ОСОБА_7 , так і показами свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_20 так і письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом огляду відеозапису від 15.02.2021 року.

За встановлених обставин, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, у цьому кримінальному провадженні важливою обставиною, яка відповідно до вимог ст. 91 КПК підлягає встановленню і доведенню, є вартість викраденої коробки цукерок BELGIAN PRALINES, об`ємом 360 г., яку обвинувачена ОСОБА_7 , викрала.

Згідно з ч. 3 ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тому від достовірного встановлення в цьому кримінальному провадженні того, якою є вартість коробки цукерок, яку ОСОБА_7 викрала з магазину «Велес», залежить, чи містять її дії склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З матеріалів провадження видно, що єдиним доказом на підтвердження розміру матеріальних збитків, є висновок експерта за результатми проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваного об`єкта станом на 09.02.2021 року, а саме коробки цукерок марки BELGIAN PRALINES, об`ємом 360 г., становить 180 гривень.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 % (відсоткам) розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Оскільки з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2 270 грн, збільшились суми визначення наслідків злочину.

Слід звернути увагу, що неоподатковуваний мінімум доходів громадян, зазначений в диспозиції норм, дорівнює Ѕ (50 %) прожиткового мінімуму для працездатних громадян станом на 1 січня поточного року.

В 2021 році для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовується сума в 1 135 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КпАП крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 227 грн. (0,2 х (50% х 2270)).

Якщо вартість викраденого майна перевищує 227 грн., настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 1 та 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Стаття 17 КПК України встановлює, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, у правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом повинен бути визнаний винним, а навпроти гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи. Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу. При цьому, саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Речові докази: пошкоджена картонна упаковка з написом BELGIAN PRALINES із зображенням цукерок, прозора пластикова коробка циліндричної форми з написом MARZIPAN KARTOFFELN, 500 гр., з цінником на суму 175 грн, які повернуті потерпілому ОСОБА_9 , а тому необхідності вирішувати їх долю немає. Відеозапис під назвою 609f2bac2993436fad572cf8cffab25b, з камери відеоспостереження магазину «Велес», записаний на диск ДВД-Р ТЕСН-LV 16-x,120 min/4,7 gb, який поміщено до паперового конверту зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Під час досудового розслідування та судового розгляду відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід, та заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, «у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта». Оскільки, у справі ухвалюється виправдальний вирок, питання стягнення зазначених витрат, судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 368-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю що в її діях є склад кримінального правопорушення.

Речові докази:

пошкоджена картонна упаковка з написом BELGIAN PRALINES із зображенням цукерок, прозора пластикова коробка циліндричної форми з написом MARZIPAN KARTOFFELN, 500 гр., з цінником на суму 175 грн, які повернуті потерпілому ОСОБА_9 , залишити в його розпорядженні;

відеозапис під назвою 609f2bac2993436fad572cf8cffab25b, з камери відеоспостереження магазину «Велес», записаний на диск ДВД-Р ТЕСН-LV 16-x,120 min/4,7 gb, який поміщено до паперового конверту зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, «у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта». Оскільки, у справі ухвалюється виправдальний вирок, питання стягнення зазначених витрат, судом не вирішується.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя