Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/197/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мала Розтока, Іршавського району, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, що має на утриманні неповнолітню дитину, несудимий, засуджений:
- за ст. 389-2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 02 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено на обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

14.05.2018 суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області винесено постанову № 308/313/18 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де останнього визнано винним у вчиненні адміністративного порушення за ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцяти) годин.
21.06.2018 до Ужгородського МРВ філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області надійшла на виконання постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018 про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт. На підставі пункту 13.6 розділу XIII Порядку виконання адміністративних стягнень у виді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 (далі Порядок) ОСОБА_6 , цього ж дня був поставлений на облік провідним інспектором Ужгородського МРВ філії

-2-

Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та останнього викликано до органу пробацїї 27.06.2018, 02.07.2018, 25.07.2018, 08.08.2018, 10.08.2018, 09.11.2018, 19.11.2018, 26.11.2018, 04.12.2018, 14.12.2018, 20.02.2019, 28.03.2019, 12.04.2019, 06.05.2019, 10.05.2019, 15.05.2019, 21.05.2019, 30.05.2019, 07.06.2019, 23.01.2020, однак останній на виклики не відреагував та не з`явився.
30.01.2020 ОСОБА_6 з`явився до Ужгородського МРВ філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області, де провідним інспектором в Ужгородському МРВ філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області, останньому роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідність сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати, а також засвідчив підписом те, що його попереджено проте, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, до кримінальної відповідальності за статтею 389-2 КК України. Того ж дня, ОСОБА_6 отримав направлення з`явитись до КП «КШЕП» Ужгородської міської ради не пізніше 03.02.2020 для відпрацювання адміністративного стягнення у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт, однак згідно направлення останній не з`явився.
17.02.2020 провідним інспектором Ужгородського МРВ філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області відносно ОСОБА_6 складено адміністративний протокол за статтею 183-2 КУпАП.
08.05.2020 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-2 КУпАП та призначено покарання у виді адміністративного арешту строком на 05 (п`ять) діб.
04.09.2020 ОСОБА_6 , під особистий підпис отримав направлення із Ужгородського МРВ філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області до КП «УККП» Ужгородської міської ради для відбування адміністративного стягнення, однак незважаючи на це, після притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності на підставі статті 183-2 КУпАП, останній продовжив злісно ухилятися від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт без поважних причин, що підтверджується листом від 15.09.2020 з КП «УККП» Ужгородської міської ради, в якому зазначено, що ОСОБА_6 станом на 09.09.2020 жодного разу не з`явився до КП «УККП» Ужгородської міської ради для відпрацювання суспільно корисних робіт, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування доводів посилається на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, висновки суду базуються лише на припущеннях. Вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами, стороною обвинувачення не була доведена вина ОСОБА_6 . Останній не ухилявся від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, до роботи не приступив з поважних причин, оскільки вид та графік робіт не було до нього доведено, повідомлення були залишені в щілині вхідних дверей, що і завадило приступити до їх виконання. Жодного разу ОСОБА_6 не отримав особисто під підпис повідомлення про прибуття

-3-

до органу пробації і доказів того матеріали кримінального провадження не містять. Також вказує на те, що у ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання, родину та неповнолітню дитину на утриманні.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обгрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За приписами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, та пояснив, що жодного повідомлення про необхідність з`явитися в орган пробації він не отримував. Крім того, ствердив, що відбувши адміністративний арешт вважав, що вже відбув суспільно корисні роботи.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, на підтвердження його винуватості, суд першої інстанції з дотриманням, передбачених процесуальним законом положень судового розгляду справи, дослідив усі наявні докази у справі та дав їм належну правову оцінку.

-4-

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на обліку МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, по виконанню 120 годин суспільно корисних робіт згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018. Однак, для відбуття стягнення у виді суспільно корисних робіт до МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 не з`явився. У зв`язку з невиконанням рішення суду, ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді адміністративного арешту. Працівниками органу пробації та особисто ним роз`яснювались обвинуваченому наслідки ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та вручалось попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. Однак, ОСОБА_6 і надалі безпідставно продовжує ухилятися від відбування вказаного стягнення.
Показаннями свідка ОСОБА_10 стверджується, що вона, відповідно до своїх повноважень, особисто здійснювала контроль за виконанням ОСОБА_6 суспільно корисних робіт згідно постанови від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018. ОСОБА_6 неодноразово надсилались виклики про необхідність з`явитися до органу пробації для відбуття стягнення у виді суспільно корисних робіт. Також особисто працівники органу пробації, в тому числі і вона, з`являлись до ОСОБА_6 для вручення направлень на відпрацювання суспільно корисних робіт, роз`яснювали йому наслідки ухилення від виконання таких. Однак, ОСОБА_6 на відповідні підприємства для відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являвся, про що останні повідомляли орган пробації.
Вина ОСОБА_6 в сукупності з показаннями свідків, підтверджується також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
З дослідженої в судовому засіданні постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018, яка набрала законної сили 24.05.2018, встановлено, що ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин. Вказану постанову супровідним листом від 18.06.1918 скеровано до Ужгородського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для виконання.
21.06.2018 ОСОБА_6 особисто під розписку вручено виклик до Ужгородського міськрайонного відділу пробації на 27.06.2018.
02.07.2018 ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 направлено виклик для явки до Ужгородського міськрайонного відділу пробації на 02.07.2018.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки фахівця Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_11 вбачається, що 25.07.2018 було здійснено перевірку за місцем проживання ОСОБА_6 , під час якої з`ясовано, що вказаний громадянин за адресою: АДРЕСА_1 , давно не з`являвся, виклик до органу пробації останньому залишено у вхідних дверях.
Для встановлення місця проживання (перебування) ОСОБА_6 , Ужгородським МРВ філії ДУ «Центр пробації» зроблено запит до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції, який повідомив про наявність виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_6 аліментів, та підтвердив місце реєстрації та перебування боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

-5-

Фахівцем Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_11 08.08.2018 було здійснено перевірку за місцем проживання ОСОБА_6 , під час якої в ході спілкування із сусідами встановлено, що ОСОБА_6 дійсно проживає за цією адресою. Виклик до органу пробації на 10.08.2018 йому залишено у вхідних дверях.
З листа начальника Ужгородського міського відділу управління міністерства внутрішніх справі України в Закарпатській області від 10.08.2018 № 16752 вбачається, що за результатами перевірки щодо фактичного місця проживання ОСОБА_6 , останній дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
16.08.2018 Ужгородський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області звернувся з поданням до Ужгородського міськрайонного суду про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного на ОСОБА_6 згідно з постановою суду від 14.05.2018, у задоволенні якого постановою суду від 05.10.2018 відмовлено.
Виклики до Ужгородського міськрайонного відділу пробації на 16.11.2018, 23.11.2018, 30.11.2018 фахівцем Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 залишено ОСОБА_6 в дверях за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній двері не відчинив, що підтверджується відповідними доповідними записками.
Згідно доповідної записки провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 , 04.12.2018 нею, шляхом залишення в поштовому ящику, вручено ОСОБА_6 направлення на відбування суспільно корисних робіт у КП «КШЕП» не пізніше 10.12.2018. Однак, вказане підприємство листом від 28.12.2018 повідомило, що ОСОБА_6 не приступив до відбування суспільно корисних робіт.
03.01.2019 засобами поштового зв`язку ОСОБА_6 надіслано направлення на відбування суспільно корисних робіт у КП «КШЕП» не пізніше 09.01.2019, на виконання яких він також не з`явився.
З доповідної записки провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 від 13.02.2019 слідує, що остання телефоном повідомила ОСОБА_6 про необхідність з`явитися до органу пробації 14.02.2019. Однак ОСОБА_6 14.09.2019 не з`явився, телефон відключив.
21.02.2019 провідним інспектором Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 спільно з працівниками поліції здійснено перевірку по місцю проживання ОСОБА_6 , однак, останній двері не відчинив. Зі слів сусідів ОСОБА_6 проживає в квартирі один.
З доповідних записок провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 від 28.03.2019, 12.04.2019, 24.04.2019, 06.05.2019, 10.05.2019, 15.05.2019, 21.05.2019, 30.05.2019, 07.06.2019 вбачається, що ОСОБА_6 двері не відчиняє, на виклики органу пробації не реагує. В телефонних розмовах ОСОБА_6 повідомив, що не збирається з`являтися до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації».
Згідно довідки від 30.01.2020 ОСОБА_6 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Попереджено, що згідно ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

-6-

21.06.2021 начальник Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018, у зв`язку з тим, що згідно відповіді ВП ГУ НП в Закарпатській області від 19.06.2019 працівниками відповідного відділу поліції в результаті неодноразових перевірок фактичного місця проживання ОСОБА_6 , місце перебування останнього не встановлено.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2019 вказане подання повернуто до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для вжиття належних заходів, визначених приписами КУпАП.
З пояснення ОСОБА_6 , наданого провідному інспектору Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 30.01.2020 вбачається, що він знаходився за межами Закарпатської області на тимчасових підробітках. Підтвердив роз`яснення йому наслідків ухилення від виконання суспільно корисних робіт та отримання направлення до відпрацювання. Зобов`язався приступити до відпрацювання до 03.02.2020, однак, для відбування суспільно корисних робіт не прибув.
У письмовому поясненні, наданому провідному інспектору Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 17.02.2020, ОСОБА_6 категорично відмовився від відпрацювання суспільно корисних робіт та підтвердив про роз`яснення йому наслідків ухилення (а. к. п. 185).
Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 08.05.2020 ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 05 (п`ять) діб.
З доповідних записок провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 від 22.06.2020, 30.06.2020 слідує, що ОСОБА_6 на виклики органу пробації не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає, в ході перевірки його за місцем проживання двері не відчиняє.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області станом на 16.07.2020, ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
З доповідної записи провідних інспекторів Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 встановлено, що під час перевірки по місцю проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 інспектори зустріли ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та прямував до магазину АВС. Працівниками Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» було додатково попереджено ОСОБА_6 про наслідки ухилення від виконання суспільно корисних робіт, в якому він під підпис зобов`язався приступити до їх відпрацювання не пізніше 09.09.2020. Однак, до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 не з`явився, до відпрацювання суспільно корисних робіт не приступив.
Наступні виклики до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 на 18.09.2020, 29.09.2020, 02.10.2020, 09.10.2020 залишено в дверях за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній їх не відчиняв.
З письмового пояснення, наданого провідному інспектору Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_12 вбачається, що 12.10.2020 під час чергового відвідування ОСОБА_6 за місцем проживання, останній категорично відмовився від відпрацювання суспільно корисних робіт, оскільки не бачить у цьому потреби та підтвердив про роз`яснення йому наслідків ухилення від виконання суспільно корисних робіт.

-7-

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку.
Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч, та оцінивши їх у відповідності до вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, а тому доводи обвинуваченого захисника викладені у поданій апеляційній скарзі щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає необґрунтованими і такі відхиляє.
Таким чином, встановивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
На переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.
Твердження захисника про невиконання ОСОБА_6 суспільно корисних робіт через неналежне його повідомлення, колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, уповноваженим органом з питань пробації вживались усі необхідні, в тому числі й додаткові (безпосереднє відвідування, телефонограми тощо), заходи щодо інформування обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність прибуття для виконання суспільно корисних робіт, які здійснювались як по місцю його реєстрації, так і за місцем фактичного проживання.
Більш того, з письмового пояснення ОСОБА_6 від 12.10.2020 вбачається, що останній категорично відмовився від відпрацювання суспільно корисних робіт, оскільки не бачить у цьому потреби та підтвердив про роз`яснення йому наслідків ухилення від виконання суспільно корисних робіт.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним про наслідки ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, свідомо ухилився від їх виконання, що знайшло своє підтвердження в досліджених судом доказах. Під час досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду ОСОБА_6 не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин, які перешкодили йому виконати адміністративне стягнення, що спростовує доводи сторони захисту про відсутність умислу в діях обвинуваченого на ухилення від виконання суспільно корисних робіт.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку всім доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України.

-8-

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання та пом`якшують покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції вірно призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією інкримінованої статті, із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2022 щодо ОСОБА_14 ,- без змін.
На ухвалу апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: