Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1921/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваної: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрано їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 28 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 березня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрано їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби за місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28 квітня 2023 року. Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що оцінюючи дані про особу підозрюваної, яка має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є раніше не судимою особою, здійснює догляд за малолітньою дитиною застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначенням розміру застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

На переконання сторони обвинувачення, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , слідчий суддя у своїх висновках не навів переконливих мотивів чому вважає недоведеним клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не врахував обставини визначені у ст. 178 КПК України, які були надані стороною обвинувачення в обґрунтування доводів клопотання, в тому числі тяжкість кримінальних правопорушень та їх характер.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення підозрюваної та захисника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, врахував усі обставини на які посилається прокурор.

Також, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 , яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитиною 2013 року народження.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_6 перебуваючи під домашнім арештом, умови його не порушувала, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби може забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 не забезпечить її належну процесуальну поведінку, оскільки існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими. Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: