В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002662 від 02.09.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2022 року приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 знаходились вдома за адресою свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, приблизно о 13 год. 00 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почався конфлікт на побутовому ґрунті, під час якого ОСОБА_5 почав штовхати руками ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 пішов до приміщення кухні, а ОСОБА_5 попрямував слідом за ним, не припиняючи конфлікту.

В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_4 винник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , реалізуючи який ОСОБА_4 взяв кухонний ніж з підставки для ножів, яка знаходилась на столі в приміщенні кухні, та наніс хаотичні удари в область тулубу ОСОБА_5 .

Того ж дня потерпілого ОСОБА_5 , з отриманими внаслідок дій ОСОБА_4 тілесними ушкодженнями, було госпіталізовано до КМКЛ ШМД.

Відповідно висновку експерта №042-1311-2022 у ОСОБА_5 виявлені проникаючі(2) колото-різані торакоабдамінальні поранення; проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, які за підсумками експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та суду, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі. Судом вживались заходи належного повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
При цьому, згідно ст. 337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, а саме умисне тяжке тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не встановив.
При призначенні покарання суд враховує думку прокурора, який просив визнати винуватим та призначити покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є тяжким, характер вчиненого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, поведінку обвинуваченого, а саме нанесення хаотичних ударів в область лівого боку потерпілому, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України, є несудимий, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, думку потерпілого, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
На думку суду, таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України суд не вбачає.
Отже, виходячи з наведеного, суд уважає, що призначення ОСОБА_4 реальної міри покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України, в разі їх наявності.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню вирішуються в порядку, передбаченому ст..124 КПК України, в разі їх наявності.
Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, призначити покарання зач. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну залишити без змін, у виді тримання під вартою.

На підставі ч.ч. 1, 5ст. 72 КК Українизарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,час його фактичного затримання з 02.09.2022.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку - з 05.12.2022.

Стягнути з засудженого судові витрати за залучення експерта для проведення судово - медичної експертизи №042-1311-2022 в сумі 5339,00 грн. в дохід держави.
Речові докази:
1) 1 диск DVD-R доданий до протоколу обшуку залишити в матеріалах кримінального провадження;
2) вилучені речі під час обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме: - футболка синього кольору з речовиною бурого кольору (далі РБК), упакована до спец. Пакету №NPU 1302053; бинт з РБК, який упаковано до паперового конверту з печаткою з підписами понятих; ганчірка з РБК, яка упакована до спец. Пакету №WAR122719; предмет схожий на ніж з РБК, який упаковано до картонної коробки з підписами понятих;- знищити;
3) речі, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , які в подальшому визнані речовими доказами, а саме: спортивну куртку чорного кольору на блискавці із смужками синього кольору із плямами РБК на зовнішній поверхні областей грудей, яку поміщено до спец. Пакету № NPU1204309 завірено підписом слідчого; футболку жовтого кольору з логотипом марки «Адідас» з плямами РБК на зовнішній поверхні спереду, яку поміщено до спец. Пакету №SUD3094388 завірено підписом слідчого; джинсі синього кольору з ремінцем, з плямами РБК на правій нижній частині в області коліна, які поміщено до спец. пакету № ЕХР 0445185 завірено підписом слідчого повернути власнику;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: