ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/195/23 Провадження № 1-кп/636/685/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000049 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який займає посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , проходячи 04 листопада 2022 року військову службу за мобілізацією, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, яка дислокувалася у АДРЕСА_2 , в порушення ст. 11, 28-32, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та передбачаючи їх наслідки, відкрито відмовився виконувати доведений усно о 08 год 30 хв наказ т.в.о. командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_6 , згідно з бойовим розпорядженням командира НОМЕР_2 окремого батальйону НОМЕР_3 окремої бригади Територіальної оборони № 9/24/1 від 24 вересня 2022 року, відповідно до якого особовому складу 2 стрілецької роти у складі стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; кулеметнику 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; кулеметнику 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдату ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; кулеметнику 3 відділення 2 взводу 2 роти солдату ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наказано заступити на бойове чергування на взводно-опорному пункті в районі відповідальності 2 стрілецької роти НОМЕР_4 окремого батальйону НОМЕР_3 окремої бригади Територіальної оборони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно проходячи 04 листопада 2022 року військову службу за мобілізацією, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, яка дислокувалася у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконувати доведений усно о 08 год 30 хв наказ т.в.о. командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_6 , згідно з бойовим розпорядженням командира НОМЕР_2 окремого батальйону НОМЕР_3 окремої бригади Територіальної оборони № 9/24/1 від 24 вересня 2022 року, відповідно до якого особовому складу 2 стрілецької роти у складі стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; кулеметнику 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; кулеметнику 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдату ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; кулеметнику 3 відділення 2 взводу 2 роти солдату ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказано заступити на бойове чергування на взводно-опорному пункті в районі відповідальності 2 стрілецької роти НОМЕР_4 окремого батальйону НОМЕР_3 окремої бригади Територіальної оборони. В скоєному щиро каявся.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення злочину, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в непокорі, тобто відкритій відмові виконувати наказ, вчиненій в умовах воєнного стану. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки і визнає цю обставину, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України як пом`якшуючу обставину суд визнає, що ОСОБА_4 з 09 березня 2022 року проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу № 3 від 09 березня 2022 року, наданого Міністерством оборони України, а отже приймав безпосередню участь в зоні активних бойових дій, направлених на захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей синів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Згідно з статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Положеннями ст. 69 КК України (в редакції, чинній станом на 04 листопада 2022 року) передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Стаття 62 КК України передбачає, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до тяжкого злочину, особу винного та декілька обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення та вважає, що зазначені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України (в редакції, яка була чинна на час вчинення кримінального правопорушення), тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, замінивши позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на строк не більше двох років.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

До набрання цим вироком законної сили, на підставі ч. 4 ст. 176, ст. ст. 177, 183 КПК України, за клопотанням прокурора, враховуючи призначення покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі та з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, суд залишає без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 23 листопада 2022 року до дня набрання вироком законної сили, у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України (у редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання і обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року, тобто з 23 листопада 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 23 листопада 2022 року до дня набрання вироком законної сили, у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

До набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід, обраний згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року та продовжений ухвалами Чугуївського міського суду Харківської області від 18 січня та 13 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1