ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001394 від 13.05.2022 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 серпня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, останній раз 22 січня 2019 року засуджений Першотравневим районним судом м. Чернівці до 2 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено обраний у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання встановлено рахувати з 16 год. 30 хв. 13 травня 2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 1372 грн. 96 коп.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачений та захисник (кожен окремо) подали апеляційні скарги з доповненнями.
У своїй апеляційні скарзі захисник просить скасувати вирок та визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
___________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 725/3562/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/822/397/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Обвинувачений просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Вважають, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням вимог КПК України.
Свої апеляційні доводи обґрунтовують тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням свідків по справі, які могли оговорювати обвинуваченого, оскільки перебували з ним у неприязних відносинах.
Зазначають, що органом досудового розслідування не встановлено та немає жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 перебував за кермом автомобіля.
Вказують, що відеозаписи з камер відеоспостереження не можуть бути належними доказами, оскільки на них не зафіксовано особу, яка вчинила злочин.
Стверджують, що відбитки пальців обвинуваченого ОСОБА_6 не знайдено на автомобілі, що підтверджується висновком експерта.
Обвинувачений вказує, що судом першої інстанції було порушено вимоги кримінального процесуального закону та оголошено вирок за його відсутності, тому дане судове рішення підлягає скасуванню.
Окрім того, зазначає, що судом не взято до уваги такі обставини, як нелюдське поводження та фізичний вплив з боку патрульних працівників поліції, застосування фізичного та психологічного тиску та примушування визнати вину в скоєному.
Також прокурором були подані заперечення на апеляційні скарги, в яких він не погоджується з доводами сторони захисту та просить вирок районного суду залишити без змін.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 13 травня 2022 року близько 16 год 00 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в м. Чернівці по вул. Смотрицького, 21. Там, переслідуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника цього транспортного засобу, підійшов до належного ОСОБА_9 автомобіля марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 , відчинив незачинені на ключ водійські двері, сів всередину авто за кермо і ключем запалення, який знаходився у замку запалення автомобіля, завів його і рушив з місця, заволодівши вказаним вище транспортним засобом.
Після цього ОСОБА_6 продовжив рух за кермом автомобіля потерпілого ОСОБА_9 , проїхавши по вулиці Смотрицького близько 1 кілометра до перехрестя із вулицею Таджицька в м. Чернівці. Під час руху обвинувачений був викритий свідком ОСОБА_10 і зупинений.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Прокурор заперечила проти задоволення поданих апеляційних скарг та просила залишити без змін вирок районного суду.
Потерпілий, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилися та не повідомив причини неявки, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду апеляційних скарг.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказаних вимог при ухваленні вироку дотримано у повній мірі.
Суд першої інстанції повно, об`єктивно дослідив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку. Обвинувачення, визнане судом доведеним щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів.
Доводи сторони захисту, про те, що в матеріалах справи відсутні докази, що саме обвинувачений ОСОБА_6 перебував за кермом автомобіля «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 спростовуються показаннями свідків очевидців події, які районним судом були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань.
Так, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у своїх показах в суді першої інстанції підтвердили факт керування вищевказаним автомобілем ОСОБА_6 .
Посилання апелянтів на те, що судом не взято до уваги той факт, що неприязні відносини обвинуваченого зі свідками стало підставою для оговорення ними обвинуваченого ОСОБА_6 жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені, тому колегія суддів оцінює їх як обрану лінію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, судом першої інстанції були допитані патрульні поліцейські ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вказали, що, прибувши на місце події встановили обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння і зазначив, що викрав автомобіль потерпілого ОСОБА_9 , однак не може пояснити, навіщо він це зробив.
Дані покази підтверджуються відеозаписом з бодікамер працівників поліції, що був досліджений судом першої інстанції (т.1 а.п.54).
Окрім цього, в суді першої інстанції були досліджені відеозаписи з камер відеоспостереження по вул. Смотрицького, 1-А, видані ОСОБА_15 та по вул. Ізяславській, 23, виданого ОСОБА_16 , на яких зафіксовано рух автомобіля «Renault Kangoo», що належить потерпілому ОСОБА_9 по вул. Смотрицького та автомобіль ОСОБА_10 , що рухався за ним та зупинив його, що також і підтверджується показаннями останнього. Також, з відеозапису, наданого ОСОБА_16 встановлено, що ОСОБА_6 намагався втекти з місця події і спробував відчинити інший автомобіль, проте був викритий власником (т.1 а.п.72,76).
Таким чином, колегія суддів вважає, що покази свідків є чіткими, логічними, послідовними, узгоджуються з відеозаписами з камер спостереження та в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи прямо підтверджують обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Твердження обвинуваченого про невідповідність часу вчинення злочину та даними на відеозаписі спростовуються протоколами огляду відеозапису, наданого ОСОБА_16 , де зазначено, що час відеозапису поспішає на 1 годину від реального часу.
Доводи обвинуваченого про ігнорування його клопотань про витребування відеозаписів з камер спостереження по вул. Смотрицького в м. Чернівці колегія суддів оцінює критично, оскільки з матеріалів справи встановлено, що жодних клопотань стороною захисту подано не було.
Щодо відсутності відбитків пальців обвинуваченого ОСОБА_6 на автомобілі «Renault Kangoo», що належить ОСОБА_9 , то колегія суддів зазначає наступне.
З відеозапису камери відеоспостереження по вул. Ізяславській, 23, наданого ОСОБА_16 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 після того, як його зупинив свідок ОСОБА_10 , намагався втекти з місця зупинки і відчинити інший автомобіль, при цьому зафіксовано, як він натягував рукав куртки на руку (т.1 а.п.76).
Таким чином, колегія суддів вважає, що дані дії обвинуваченого пояснюють, чому сліди пальців рук обвинуваченого на автомобілі «Renault Kangoo» не встановлені у висновку дактилоскопічної експертизи та підтверджують у сукупності з іншими доказами вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Твердження обвинуваченого про те, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки оголошено вирок за його відсутності в залі судового засідання, колегія суддів вважає безпідставними.
Як вбачається із апеляційної скарги та доповнень до неї, обвинувачений не зазначає, яким чином вказане порушення вплинуло на законність вироку місцевого суду, оскільки технічний запис проголошеного тексту вироку і друкований текст є тотожними. При цьому захисник був присутній під час оголошення вироку та його копія була направлена обвинуваченому одразу після його оголошення та вручена 29 серпня 2022 року (т.2 а.п.84).
Крім того, норми кримінального процесуального закону не містять категоричної вимоги щодо обов`язкової присутності під час проголошення вироку обвинуваченого та захисника.
Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.01.2021 року у справі № 686/28867/18.
Отже, колегія суддів вважає, що на стадії проголошення судового рішення не були порушені права обвинуваченого, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 був присутнім в залі судового засідання під час судового розгляду справи, надавав пояснення та висловлював свою думку щодо усіх процесуальних питань під час апеляційного розгляду, виступив у судових дебатах та з останнім словом, що підтверджується матеріалами фіксації судового засідання.
Крім того, судом першої інстанції було направлено начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» вимогу про конвоювання обвинуваченого ОСОБА_6 для участі в судове засідання 24.08.2022, однак він не був доставлений, тому проголошення вироку здійснювалось без його участі.

Таким чином, колегія суддів вважає, суд першої інстанції здійснив апеляційний розгляд кримінального провадження за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , не порушивши при цьому його права на захист, а відсутність обвинуваченого ОСОБА_6 у залі судового засідання під час оголошення вироку не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке б могло стати підставою для скасування вироку.
Посилання обвинуваченого на те, що судом першої інстанції не взято до уваги нелюдське поводження та фізичний вплив з боку працівників патрульної поліції, які застосовували до нього фізичний, психологічний тиск та примушували визнати вину в скоєному, про нанесення йому тілесних ушкодження, що підтверджується медичною експертизою в ІТТ та СІЗО, а також що він неодноразово звертався до органів прокуратури та ДБР за фактом його побиття колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.
З матеріалів справи встановлено, що до Чернівецькою окружною прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за №000168 від 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України за фактом можливого перевищення своїх службових повноважень поліцейськими УПП в Чернівецькій області при затриманні ОСОБА_6 , досудове розслідування в якому здійснюється п`ятим слідчим відділом ( з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому (т.2 а.п.63).
Колегія суддів звертає увагу, що дані обставини розглядаються в окремому кримінальному провадженні і не можуть свідчити як доказ невинуватості ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні за ч.2 ст. 289 КК України.
Покарання, призначене ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст.65 КК України, судом враховано тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Покарання призначене ОСОБА_6 в межах санкції ч.2 ст.289 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Доводи обвинуваченого про те, що він є опікуном своєї хворої матері-пенсіонерки не знаходять свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, оскільки відсутні документальні підтвердження цього факту. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не працевлаштований, не має офіційного джерела заробітку та протягом тривалого часу знаходився у місцях позбавлення волі, а тому існує обґрунтований сумнів у тому, що він є опікуном матері.
Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, за результатами судового розгляду повно, всебічно, об`єктивно і неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості та достовірності оцінив кожний доказ та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Отже, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не виявлено, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_17 Станковська
Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

06.12.2022 року
(дата засвідчення копії)