Справа № 559/1203/23
Провадження № 1-кс/559/292/2023
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

15 квітня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 від 14 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування відносно підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Рівне, із неповною середньою освітою, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, раніше не судимої

запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи клопотання сторона кримінального провадження посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14 квітня 2023 року, близько 17 год. 05 хв., в період дії Указу Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , знаходячись за місцем мешкання останньої, за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , відповідно до заздалегідь розробленого плану, залишилась чекати на вулиці та слідкувати за обстановкою, у той час як ОСОБА_8 зайшла до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю нагляду за її діями з боку власника та інших сторонніх осіб, таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану викрала із квартири АДРЕСА_4 грошові кошти в сумі дві тисячі п`ятсот гривень, що належать ОСОБА_9 .

Перевівши викрадені грошові кошти у своє протиправне володіння, ОСОБА_8 , через вхідні двері покинула приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_5 , після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

15.04.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.протоколом огляду місця події від 14.04.2023, в ході якого зафіксовано обстановку на місці вчинення правопорушення;

2.протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 14.04.2023 та її додатковим допитом від 15.04.2023, яка в своїх показах розповіла про обставини вчинення злочину відносно неї та детально описала особу, що шляхом обману проникла до її будинку і заволоділа грошовими коштами та банківськими картками;

3.протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.04.2023 за участі потерпілої ОСОБА_9 в ході проведення якого остання опізнала ОСОБА_8 як ту, що 14.04.2023 близько 17 год. 00 хв. перебувала в її квартирі, а саме безпосередньої в коридорі, де знаходилися гаманець із грошовими коштами та банківськими картками;

4.протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.04.2023, який розповів, що проживає із своєю дружиною потерпілою ОСОБА_9 та 14.04.2023 близько 17 год. 05 хв. бачив у коридорі їхньої квартири за описом схожу на ОСОБА_8 ;

5.протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 15.04.2023 за участі свідка ОСОБА_10 в ході проведення якого останній опізнав ОСОБА_8 як ту, що 14.04.2023 близько 17 год. 00 хв. перебувала на коридорі квартири та розпитувала про ключі від підвалу та повідомила, що у неї тече кран.

6.Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2023 в ході чого було вилучено у ОСОБА_8 грошові кошти грошові кошти, а саме купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійним номером ФЗ8713028, купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійним номером ЕИ0196140, купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійним номером ВГ5631481, купюра номіналом 100 (сто) гривень із серійним номером УЦ7761262, купюра номіналом 20 (двадцять) гривень із серійним номером ЮЕ0255790, купюра номіналом 1 (одна) гривня із серійним номером СЕ4320701, купюра номіналом 1 (одна) гривня із серійним номером ПГ1751821, які поміщено до спецпакету НПУ № PSP2320235, з нанесеними на ньому відповідними пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії.

7.Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2023 в ході чого було вилучено у ОСОБА_7 грошові кошти грошові кошти, купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійним номером - ЗБ 5771308, які поміщено до спецпакету НПУ №WAR 0031229 з нанесеними на ньому відповідними пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1.П.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покаранням за який є позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, а враховуючи те, що остання вчинила злочин в період воєнного стану, ОСОБА_7 загрожує реальна міра покарання пов`язана із позбавленням волі на досить тривалий строк, крім того встановлено, що остання проживає в м. Рівне, Рівненської області, а тому у неї в м. Рівне можуть бути друзі та знайомі, у яких ОСОБА_7 , у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, у ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, на даний час немає постійного прибутку, оскільки ніде не працює та не навчається.

Враховуючи наведене, існує ймовірність того, що, перебуваючи на волі підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі в м. Рівне, таким чином, перешкоджати своєчасному проведенню досудового розслідування в межах строків, встановлених чинним КПК України, що свідчить про наявність ризиків, зазначених в п. 1 ч. 1 ст. 177 (переховуватися від органів досудового розслідування або суду) та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

3. Незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, як підозрювана знайома з іншою підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам впливу на іншу підозрювану та потерпілу у кримінальному провадженні, шляхом вмовляння, розроблення версій, погроз, у зв`язку із чим необхідно застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від слідства та суду, ухилення від виконання процесуальних рішень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, необхідно застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, обставин вчинення злочину та особи підозрюваної.

Зважаючи на наведені факти та обставини, передбачені 178 КПК України, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, зокрема домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, так як поведінка ОСОБА_7 , виражена в повному нехтуванні закону, очевидно свідчить про невиконання покладених на неї процесуальних обов`язків в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п?ять років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може ухилятися від покладених на неї процесуальних обов`язків, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та впривати на підозрювану та потерпілу у кримінальному провадженні, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, до підозрюваної ОСОБА_7 необхідно обрати такий запобіжний захід, як тримання під вартою, строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання із викладених у ньому обставин, просили його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що оголошену підозру вважає обґрунтованою, активних дій щодо викрадення не вчиняла, однак прибула разом із ОСОБА_8 , за попередньою змовою для вчинення крадіжки грошових коштів. Подібні вчинки разом із ОСОБА_8 вчиняла на території Рівненської області чотири рази. Просила не обирати запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, врахувати її стан здоров`я.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позицію своєї підзахисної, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, врахувати,що ОСОБА_7 хворіє на важку інфекційну хворобу(невиліковну), а також є раніше не судимою, в решті надав пояснення згідно поданого заперечення на клопотання(а.клопотання 39-40).

Вислухавши підозрювану та її захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

14.04.2023 о 18:30 год. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 фактично затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України(а.клопотання 20-22).

15.04.2023 ОСОБА_7 в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України(а.клопотання 34-36).

Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_7 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 14.04.2023.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено, а в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених: п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілу та іншу підозрювану у цьому ж кримінальному провадженні).

Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюванї ухилитись від слідства та суду слідчим та прокурором не доведений, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено.

З матеріалів клопотання та під час його розгляду встановлено, що ОСОБА_7 має місце проживання, та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , дане житло тимчоамсово винаймає(а.клопотання 32), де проживає із співмешканцем, що вказує на наявність соціальних зв`язків підозрюваної та є раніше не судимою особою. Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б спростовували інформацію про наявність у підозрюваної ОСОБА_7 інфекційного захворювання(невиліковного).

Інших доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрювана може ухилитись від слідства та суду, стороною обвинувачення надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 та вказують на наявність ризиків того, що вона може перешкоджати кримінальному провадженню чи незаконно впливати на іншу підозрювану та потерпілу у даному кримінальному провадженні, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, слідчий суддя вважає доцільним обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрювану додаткових обов`язків, які б унеможливили її перебування поза межами житла та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, її сім`ї та інтересів досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 від 14 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Рівне, із неповною середньою освітою, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, раніше не судимої, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (днів) - з 14 квітня 2023 року до 13 червня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_7 :

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;

- утримуватися від будь-якого спілкування із іншою підозрюваною та потерпілою у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- прибувати за першим викликом суду;

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою.

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану до 13.06.2023.

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваної Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області (вул.Пушкіна, 4 м.Рівне, 33028) та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_7 і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за місцем здійснення досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрювану ОСОБА_7 до місця її проживання та звільнити з-під варти.

Ознайомити підозрювану ОСОБА_7 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.

Дата закінчення дії ухвали 13 червня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1