Справа № 676/2296/22
Провадження № 1-кп/676/82/23
ч.1 ст. 121 КК України
ВИРОК

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження щодо: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 08.05.1999 Кам`янець-Подільським РВ УМВС України в Хмельницькій області,

обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 23 січня 2022 року о 2 год. 50 хв. в с.Фурманівка, в коридорі житлового будинку АДРЕСА_1 , під час розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_5 , на ґрунті неприязних відносин, під час бійки, знаходячись позаду потерпілого, схопив в руку ніж та умисно, з метою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, в стані алкогольного сп`яніння, наніс один цілеспрямований удар в область правої частини черевної порожнини, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення 9-10 міжребір`я, що призвело до травматичного гемопневматораксу, травми печінки (пошкодження 4-6-7 сегмента), травми шлунку (пошкодження передньої стінки астрального відділу шлунку), проникаючої колото-різаної рани, які по степеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково та пояснив, що за описаних обставин оборонявся від потерпілого, який його побив. Так, у той вечір до нього додому в с.Фурманівка Кам`янець-Подільського району 23 січня 2022 року з пляшкою горілки прийшов ОСОБА_5 . В ході розпивання алкоголю, між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт через дівчину потерпілого. Вони почали битися, потерпілий кинув його на підлогу, бив його і поламав ребра. Тому він взяв ножа, який лежав на тумбочці та наніс удар в живіт ОСОБА_5 , від удару ножом, потерпілий впав на землю, після чого він почав надавати потерпілому допомогу, обмотав рану рушником і зателефонував до його матері сказав, що знайшов її сина пораненого на вулиці (на зупинці), щоб вона викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Крім того, сам зателефонував на лінію 102 та викликав поліцію.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив у суді, що в січні 2022 року в с. Фурманівка Кам`янець-Подільського району прийшов в гості до ОСОБА_6 з пляшкою горілки, яку спільно розпивали. Під час розмови, у них виник словесний конфлікт через дівчину, яку ОСОБА_6 обзивав, обурившись він вдарив кулаком в обличчя обвинуваченого, від удару останній впав, але повернувшись, щоб забрати телефон, який лежав на підлозі, він (потерпілий) відчув удар в правий бік, коли був спиною до ОСОБА_6 , після цього втратив свідомість. До свідомості прийшов в лікарні.

Свідок ОСОБА_8 , мати потерпілого підтвердила, що 23 січня 2022 року о 3 год. ночі до неї зателефонувала матір обвинуваченого і повідомила, що син (потерпілий) лежить непритомний у ОСОБА_6 . Коли вона бігла додому обвинуваченого то побачила свіжі сліди на снігу, які свідчили, що обвинувачений пішов до будинку своєї матері. В житлі обвинуваченого вона побачила, що її син лежить на підлозі між столами, все було залито кров`ю. Обвинувачений ОСОБА_6 почав брехати, що потерпілого знайшов на лавці на зупинці, проте, при огляді поліцейськими зупинки та лавки, слідів крові працівники поліції не виявили. Будучи в лікарні, в сина на тілі під ребрами побачила ножове поранення, лікар повідомив, що ножом пошкоджено печінку, шлунок. Будучи в лікарні, син їй повідомив, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_6 в ході словесного конфлікту, який між ними стався через ОСОБА_9 , через яку вони і побилися. Син повідомив, що обвинувачений наніс йому один удар ножом.

Свідок ОСОБА_10 , мати обвинуваченого повідомила, що 23 січня 2022 року до неї о 2 год. 30 хв. прийшов син (обвинувачений) і повідомив, що потрібно зателефонувати до матері ОСОБА_5 Віри, і повідомити, що ОСОБА_11 (потерпілий) лежить у крові. Після чого, вона зателефонувала до матері потерпілого. Обвинувачений розповідав їй, що ОСОБА_5 вдарив його, поламав ребра, через що він (обвинувачений) оборонявся і вдарив ножом потерпілого. Вранці пішла до будинку ОСОБА_12 , де в житлі побачила кров, в той час вже були поліцейські, а потерпілого швидка медична допомога забрала до лікарні.

Вина ОСОБА_6 доводиться і фактичними даними, зафіксованими у протоколах слідчих дій, висновками експертиз та іншими документами.

Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 (мати потерпілого) зафіксовано повідомлення про обставини злочину, зазначено час та місце його вчинення (т.1 м.д.с.а.с. 4). З повідомлення на телефонну службу «102» слідує, що медичні працівники повідомили поліцію про ножове поранення потерпілого і виклик швидкої медичної допомоги на місце злочину 23 січня 2022 (т.1 а.с.3мдс).

Протоколом огляду місця події та фотознімками від 23 січня 2022 року, зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: будинковолодіння АДРЕСА_1 . На місці вчинення злочину виявлено сліди характерні для розпивання алкоголю і спричинення тілесних ушкоджень: сліди крові, металевий ніж з слідами крові, скляні чарки, футболка в крові. На місці події була спростована версія ОСОБА_6 , про те, що він відшукав пораненого потерпілого на автобусній зупинці, адже оглядом зупинки громадського транспорту будь-яких слідів крові чи інших слідів злочину виявлено не було. (т.1 м.д.с.а.с. 9,10, 11-28).

Згідно висновку № 31 Кам`янець-Подільського міської лікарні від 23 січня 2022 року ОСОБА_6 23 січня 2022 о 8 год. 30 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,8%о (т.1 м.д.с.а.с. 34). Таким чином, суд вважає, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому.

Висновком експерта № 62 від 31 березня 2023 року доведено, що тілесні ушкодження вказані у медичній карті стаціонарного хворого № 546 хірургічного відділення КНП «БЦРЛ» Слобідко-Кульчієвецької сільської ради в Кам`янець-Подільському районі (наданої до Кам`янець-Подільського РВ СМЕ 07.03.2022) на ім`я ОСОБА_5 у вигляді ножового поранення 9-10 міжребір`я, що привело до травматичного гемопневматораксу, травми печінки (пошкодження 4-6-7 сегмента), травми шлунку (пошкодження передньої стінки астрального відділу шлунка), проникаючої колото-різаної рани, могли утворитися від одноразової дії предмета з загостреною травмуючою поверхнею, ножа, за умов і в термін, що вказані в постанові, тобто 23.01.2022 року і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення. Тілесне ушкодження знаходиться в місці, доступному для нанесення рукою сторонньої особи, але враховуючи характер утвореного раневого каналу (справа наліво дещо ззаду наперед і знизу вверх), обвинувачений ОСОБА_6 знаходився ззаду потерпілого і вчиняв удар ножем правою рукою (т.1 м.д.с.а.с. 73-74). Згідно висновку експерта (додаткового) № 138 від 16 травня 2022 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_5 вказані у висновку № 62 від 31.03.2022 року могли утворитися, за обставин на які вказував підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 13 травня 2022 року, тобто коли обвинувачений знаходився позаду потерпілого (т.1 м.д.с.а.с. 201-202).

Отже, тілесні ушкодження потерпілому були спричинені за відсутності умов необхідної оборони, коли обвинуваченому нічого не загрожувало, адже обвинувачений знаходився позаду потерпілого. Викладеним висновком встановлено тяжкість, механізм, локалізацію тілесних ушкоджень, ним спростовано версію обвинуваченого, що він оборонявся від нападу потерпілого.

Висновком експерта № СЕ-19/102-22/1522-БД від 05.04.2022 року встановлено, що на руків`ї ножа (об`єкти №№ 3.1, 3.2, 3.3), на лівій і правій «щоці» ножа (об`єкти №№ 3.4,3.5) містяться сліди крові потерпілого ОСОБА_5 . При цьому на руків`ї ножа також містяться сліди (клітини з ядрами) залишені ОСОБА_6 . На скляній чарці вилученій на місці події (об`єкт 4.1) зафіксовано сліди (генетичні ознаки клітин з ядрами) залишені обвинуваченим ОСОБА_6 (т.1 м.д.с.а.с. 83-111). Викладене доводить, що обвинувачений брав до рук ніж, наносив ним удар потерпілому, користувався чаркою для розпивання алкоголю. Цією експертизою також доводиться і факт перебування потерпілого у житлі обвинуваченого де і було вилучено знаряддя злочину ніж з слідами крові, слідами клітин Місюка та Філюка.

Висновком судово-криміналістичної експертизи №53 доведено, що одяг потерпілого : спортивна куртка, светр, футболка мають одиночні наскрізні колото-різані пошкодження ниток трикотажу, які утворилися одночасно, за умови пошарового розташування внаслідок механічної дії двобічно-гострого клинкового ножа по типу кинджал з гладкою заточкою ріжучих крайок обох його лез (т.1а.с. 164-172мдс).

Протоколом і додатком (відеозаписом) проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 13 травня 2022 року, з участю захисника ОСОБА_3 , зафіксовано обставини подій, які відбувалися 23 січня 2022 року, в результаті яких зафіксовані обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим (т.1 м.д.с.а.с.197-199).

Вина ОСОБА_6 доводиться оглянутим 9 березня 2023 в судовому засіданні речовим доказом, знаряддям злочину ножем кустарно виготовленим з двобічно гострим клинком кинджального типу, загальна довжина ножа становить біля 34 см., синя рукоятка ножа - понад 11 см., двобічно гострий клинок ножа довжиною понад 22см. Розмір та властивості ножа свідчили про можливість спричинення ним тяжких тілесних ушкоджень.

Суд вважає недопустимими докази, які слідчий отримав в ході тимчасового доступу до іншого кримінального провадження № 0000090 (ЄРДР від 26 січня 2022) з огляду на таке (т.1а.с.114-141 мдс). У згаданому провадженні ОСОБА_6 мав статус потерпілого, обсяг його прав і обов`язків суттєво відрізняється від тих прав і обов`язків, якими він користується, як обвинувачений. Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000090 (ЄРДР від 26 січня 2022) ОСОБА_6 не роз`яснювалось право на захист, він не забезпечувався захисником, адже в цьому провадженні він був потерпілим, йому не роз`яснювали право не свідчити проти себе, навпаки, його, як потерпілого попереджали про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин і за завідомо неправдиві показання. Показання, які ОСОБА_6 давав як заявник, свідок та потерпілий під час допитів та на слідчому експерименті не можуть бути використані проти нього, адже на цих процесуальних діях він не був забезпечений захисником. У ст. 87 КПК України вказано, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: .. 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду. Враховуючи наведене, суд визнає недопустимими наступні докази, які прокурор використовував проти ОСОБА_6 : 1) протокол прийняття заяви про злочин від ОСОБА_6 у які він, як заявник, повідомив про бійку з ОСОБА_5 (т1а.с.119 мдс); 2) протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 (т.1а.с.125-127мдс); 3) висновок експерта №34 від 26.01.2022, яким перевірено механізм утворення тілесних ушкоджень показаний потерпілим ОСОБА_6 на слідчому експерименті (т.1 м.д.с.а.с. 133-134мдс); 4) протокол проведення слідчого експерименту від 27 січня 2022 року з потерпілим ОСОБА_6 (т.1 м.д.с.а.с.135-137мдс).

Суд визнає неналежним доказом - висновок експерта № 29 від 25 січня 2022 року, яким встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді переломів 8,9 ребр зліва, крововиливу лівої поверхні грудної клітини, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (т.1 м.д.с.а.с. 55). Такий доказ не доводить вину ОСОБА_6 , адже не є предметом доказування у цьому провадженні. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 можуть свідчити про вину ОСОБА_5 , проте, за фактом спричинення обвинуваченому тілесних ушкоджень розслідувалось інше провадження №0000090 (ЄРДР від 26 січня 2022), яке закрито слідчими органами 27 лютого 2022 через відмову ОСОБА_6 від підтримання приватного обвинувачення (т.1а.с.114-141 мдс).

Суд критично оцінює версію ОСОБА_6 про вчинення злочину в умовах необхідної оборони, така версія є голослівною, адже у сторони захисту відсутні докази про те, що життю чи здоров`ю обвинуваченого загрожували дії потерпілого.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає, що дії ОСОБА_6 містять склад кримінального правопорушення і обвинувачений винуватий у його вчиненні. Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 , як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння - кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особу обвинуваченого встановлено за офіційними документами (т1 а.с.149-150мдс), ОСОБА_6 не судимий (т.1а.с.151мдс) позитивно характеризується за місцем проживання (т.1а.с.153мдс), проживає один у будинку матері, де також зареєстрований і його син (т.1а.с.154 мдс). Згідно інформації органу пробації - ризик вчинення ОСОБА_6 повторного злочину є середнім, ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб є середнім. На обліках в медичних установах не перебуває. Обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин проти здоров`я людини і заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент заподіяння. Він завдав удару ножем (типу кинджал) у життєво важливі органи. Обвинувачений посягнув на здоров`я потерпілого, конституційне право, яке охороняється і захищається Державою. Відповідно до ст.ст.3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Цими найважливішими конституційними нормами ОСОБА_6 знехтував, він завдав значної шкоди здоров`ю потерпілого. Однозначно, дії ОСОБА_6 є суспільно небезпечними, а тому обвинуваченого слід позбавити волі реально.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є часткове відшкодування завданих збитків. Суд не вбачає підстав вважати, що ОСОБА_6 сприяв слідству, адже на початкових стадіях розслідування він стверджував, що знайшов потерпілого пораненим на зупинці громадського транспорту. Також немає і ознак щирого і дієвого каяття, адже обвинувачений не відшкодував завданих збитків і не примирився з потерпілим, потерпілий наполягав на реальному позбавленні волі ОСОБА_6 .

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, буде мінімальне реальне покарання у межах санкції ч.1ст.121 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення злочинів.

ОСОБА_5 пред`явив позовні вимоги до ОСОБА_6 , просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 7551,90 грн. та 100 000 грн. моральної шкоди спричиненої злочином (т.1а.с.17-29, 119-122 МСП). Доводи захисника ОСОБА_3 про те, що позивач не вправі був збільшувати позовні вимоги (моральну шкоду з 50 тис. до 100 тис. грн. (т.1а.с.17-29, 119-122 МСП) на стадії судового розгляду не ґрунтуються на вимогах ст.ст.127-129 КПК України, адже таке уточнення позову не суперечить принципам кримінального провадження, оскільки стосується того ж самого предмету і заявлене з тих же самих правових підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 14 вересня 2021 у справі №395/875/19 та у постанові ВС від 16 вересня 2020 у справі № 569/713/18.

ОСОБА_6 позов визнав частково, на суму 45 тис. грн. Стверджував, що саме таку суму збитків добровільно відшкодував потерпілому надавши письмові розписки. Проте, ОСОБА_5 , заперечив, пояснивши що дві розписки по 5 тис. грн. (т.1а.с.106,107 МСП) обвинувачений отримав у нього шляхом обману, в замін на написану ним розписку однією сумою 10 тис. грн. (т.1а.с.108 МСП). На пред`явлених йому розписках потерпілий не впізнав, а ні почерку, а ні підпису. Позивач підтвердив, що йому повернуто лише 35 тис. грн. Підстав не довіряти позивачу у суду немає. Суд враховує, що у відповідача належних і допустимих доказів (поштових переказів, банківських квитанцій) про те, що ним відшкодовано 45 тис. грн. не надано. Тому, суд виходить з того, що визнається і не оспорюється позивачем, тобто, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 відшкодував потерпілому лише 35 тис. грн.

Вирішуючи матеріальні вимоги позивача суд виходить з такого. Відповідач визнав суму матеріальних вимог і не оспорював їх, вважав, що повністю її погасив. З розписки у т.1 а.с.109 МСП слідує, що обвинувачений надав потерпілому 10 тис. грн. у рахунок матеріальної шкоди і моральної шкоди. Позивач підтвердив дійсність розписки. Таким чином, матеріальна шкода в сумі 7551,9 грн. відшкодована в повному обсязі, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з такого. Моральні вимоги позивача відповідач визнає частково, та вважає, що відшкодував їх добровільно у повному обсязі. Вирішуючи цей спір суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така шкода, виходячи з п.п. 1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, проявилась у душевних стражданнях потерпілого, яких він зазнав у зв`язку із спричиненням йому тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для його життя в момент спричинення, тривалим лікуванням, обмеженням в фізичній праці та численними операціями, які він переніс у зв`язку з цим. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, їх тривалості. Після спричинення тяжких тілесних ушкоджень тривалий час лікувався стаціонарно (з 23 січня по 8 лютого 2022 та з 6 по 22 березня 2023), а також амбулаторно, внаслідок тілесного ушкодження і його наслідків, позивач не може виконувати фізичну роботу. Так, з наданої потерпілим виписки із медичної карти хворого №619 слідує, що з 6 по 22 березня 2023 ОСОБА_5 знаходився на стаціонарі в Хмельницькому обласному госпіталі ветеранів, 9 березня 2023 йому проведено операцію грижового випячування отриманого внаслідок ножового поранення органів черевної порожнини. ОСОБА_5 рекомендовано обмежити фізичне навантаження (т.1 а.с.122 МСП). Отже, ОСОБА_5 зазнав тривалих і негативних для себе змін в житті у зв`язку з вчиненням щодо нього злочину. За таких обставин, моральні вимоги в сумі 100 000 грн. є співмірними моральній шкоді спричиненій позивачу, вони відповідають характеру та тривалості негативних змін в його житті, засадам розумності, виваженості і справедливості. Водночас, відповідач відшкодував позивачу 35000 грн, з яких 7551,9 матеріальні збитки, а решта (27448,1) моральна шкода. Таким чином, позивачу слід задоволити його вимоги по моральній шкоді за різницею з добровільно сплаченими, тобто у сумі 72 551,9 грн. (=100 000-27448,1).

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу, оскільки прокурор з цього приводу будь-яких клопотань не заявляв, а обвинувачений процесуальних обов`язків щодо явки в суд не порушував.

З засудженого слід стягнути на користь Держави судові витрати на залучення експертів. Арешт накладений на майно і речові докази згідно ухвали слідчого судді слід скасувати (т.1 м.д.с.а.с. 65-66). Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 08.05.1999 Кам`янець-Подільським РВ УМВС України в Хмельницькій області) на користь потерпілого ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 виданий 15.10.2010 року Кам`янець-Подільським РВ УМВС України в Хмельницькій області) 72 551,9 грн. моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.

В решті позовних вимог позивача відмовити.

Скасувати арешт накладений на ніж, дві скляні чарки, футболки синього кольору, кофту сірого кольору, кофту чорно-червоного кольору ( т.1 м.д.с.а.с. 65-66).

Речові докази: 1) знаряддя злочину - ніж конфіскувати; 2) дві скляні чарки, футболку синього кольору повернути ОСОБА_6 ; 3) футболку синього кольору з позначення «7080/8595» з наскрізним пошкодженням у правій бічній частині, кофту сірого кольору із биркою «START UP» з наскрізним пошкодженням у правій бічній частині, кофту чорно-червоного кольору із надписом «GVCG» з наскрізним пошкодженням у правій бічній частині, повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави судові витрати на залучення експерта в сумі 21 253,95 грн.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1