Справа №760/3960/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , дослідивши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001525 від 15.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого 17.02.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1 предмет схожий на пістолет, 16 предметів схожих на набої, 2 предмети схожі на магазини, мобільний телефон «Айфон 10», IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Лайфселл».

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Клопотання прокурора про арешт майна не містить підстав, мети та обґрунтувань необхідності накладення арешту на майно, що не узгоджується зі ст. 171 КПК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що підставою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Однак, у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, як у клопотанні, так і у постанові про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.02.2023 року відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна, зокрема щодо відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Прокурором не зазначено в клопотанні контактні дані власника майна (номеру телефону, адреси електронної пошти), з урахуванням визначеного ст. 172 КПК України, що фактично позбавляє слідчого суддю можливості дотримання вимог ст. 22, 24-28, 172 КПК України.

В клопотанні прокурора не зазначено особу (осіб) кому належить тимчасово вилучене під час проведення 17.02.2023 року обшуку майно, що позбавляє слідчого суддю забезпечити повідомлення особи (власника майна) про розгляд даного клопотання.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, 20.02.2023 року до суду направлено клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 17.02.2023 року року в ході проведення обшуку.

Прокурором в клопотанні не зазначено та належним чином не обґрунтовано підстав пропуску строку на звернення до суду з клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, питання про поновлення пропущеного строку не ставиться.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотанням прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001525 від 15.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1