Справа № 201/9513/22
Провадження № 1-кс/201/3534/2022
УХВАЛА
02 грудня 2022 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, розлученого, маючого на утриманні особу похилого віку 84-річну матір (зі слів), з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, працюючого машиністом екскаватора ТОВ «Транслогістгруп» (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 436-2 КК України
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрюваний ОСОБА_5 (відеоконференцзв`язок)
Короткий виклад клопотання.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації строком 60 діб.
Прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечив.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.
В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України, ОСОБА_5 25 травня 2022 року, діючи умисно, в період воєнного стану, за місцем своєї реєстрації та мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під псевдонімом « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово здійснював поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.
Так, 25.05.2022 ОСОБА_5 , використовуючи власний акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під псевдонімом « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив поширення посту користувача « ОСОБА_8 » із зображенням ОСОБА_9 - колишнього голови т.зв. «Донецької народної республіки», який звеличується та характеризується як герой-людина, що вчинила подвиг для ОСОБА_10 , який не буде забутим «Вечная пам`ять герою Донбасса!».
25.05.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, використовуючи власний акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під псевдонімом « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив поширення посту із зображенням військовослужбовця ЗС РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », якого автор героїзує, звеличує, прославляє вчинки та особу, яка здійснювала збройну агресію РФ проти України.
25.05.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, використовуючи власний акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під псевдонімом « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив поширення посту із ІНФОРМАЦІЯ_4 «сержанта ОСОБА_11 , сержанта ОСОБА_12 , старшего лейтенанта ОСОБА_13 », яких автор героїзує, звеличує, прославляє вчинки та осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України.
25.05.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, використовуючи власний акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під псевдонімом « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив поширення посту із зображенням військовослужбовців ЗС РФ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яких автор героїзує, звеличує, прославляє вчинки та осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України.
25.11.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у поширенні матеріалів, в яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також у вчиненні вище наведених дій повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, ст. 436-2 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення з додатками від 27.05.2022 року; рапортом про самостійне виявлення кримінального правопорушення від 08.06.2022; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 25.11.2022 року; протоколом огляду інтеренет-мережі від 27.05.2022 року; висновком семантико-текстуальної експертизи №133 від 26.08.2022 року; протоколами огляду речових доказів від 25.11.2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 26.11.2022 року.
Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваним ОСОБА_5 могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч. 2, 3, ст. 436-2 КК України, тобто підозра стосовно останнього є обґрунтованою.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1-4 частини 1 статті 177 КПК України.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
На переконання слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_5 спроможний:
1) знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування;
2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину;
3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
4) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що згідно із ст. 12 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також проживає неподалік лінії фронту, яка динамічно змінюється.
Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.п. 1-4 частини 1 статті 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, які на сьогоднішній день існують.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
Кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_5 , до вищевказаного переліку не входить, а тому слідчий суддя може розглянути і інші види запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Одночасно є обставини, які об`єктивно потребують постійної присутності ОСОБА_5 за місцем його реєстрації та постійного проживання. А саме пристаріла одинока матір переселенка із тимчасово окупованої території Луганської області (м. Зимогір`я) ОСОБА_14 , яка проживає разом із ним та потребує постійної опіки.
Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що є також необхідність в покладені на останнього обов`язку в період дії запобіжного заходу не заходити до мережі інтернет до російських соціальних мереж, з метою запобігання продовження вчинення підозрюваним вище вказаних правопорушень.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як нічний домашній арешт у повній мірі забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та дасть йому можливість працювати та утримувати особу похилого віку 84-річну матір.
Щодо строку дії запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру 25.11.2022, то досудове розслідування має бути закінченим до 25.01.2023 року, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може обрати запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з 21-00 години до 06-00 години у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.01.2023 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк дії ухвали суду наступні обов`язки:
- не користуватися соціальними мережами «Одноклассники», «Вконтакте»;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- не залишати місце постійного проживання з 21-00 години до 06-00 години кожного дня;
- не відлучатись з території м. Краматорськ без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- утриматися від спілкування зі свідками і експертами у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1