ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5239/21 Провадження 1-кп/636/204/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження №0000752 від 04.11.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яна Яруга Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,

в с т а н о в и в:

17.09.2021, близько 06:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на території кладовища, розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Кам`яна Яруга, поблизу вулиці Миру, де, нехтуючи соціальними цінностями та моральними засадами, складеними у суспільстві в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи та демонструючи зневагу до місця поховання померлого ОСОБА_5 , який помер у 1999 році, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, протиправно, викопав три металевих стовпи, довжиною 1,6 м, вагою 20 кг кожний, шириною 8 см, товщиною 7 мм, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, в подальшому продавши його ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріальних збитків відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4198/21 від 08.11.2021, на суму 408,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 297 КК України, - як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в суді пояснив, що огорожу на кладовищі - металеві стовпи він взяв за описаних у обвинувальному акті обставин з метою здати на брухт та отримати гроші.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його ставлення до скоєного правопорушення та відомості про його особу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, ту обставину, що від вчинення вказаного злочину тяжкі наслідки не настали, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням відомостей про особу винного, його ставлення до скоєного правопорушення, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті, за якою останнього притягнуто до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом пробації за місцем проживання, роботи, або навчання засудженого.

Запобіжні заходи на час розгляду справи судом стосовно ОСОБА_4 не обрані, клопотання про їх обрання до суду не надходили.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання.

Речові докази 2 металевих стовпи - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_9 .

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя