Справа № 473/383/23
Номер провадження 1-во/473/1/23
УХВАЛА

Іменем України

"24" березня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Вознесенську подання Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про виправлення описки у вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2023 року відносно ОСОБА_4 , який засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2023 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про виправлення описки у вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2023 року відносно ОСОБА_5 , який засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України.

Згідно подання, орган з питань пробації просить виправити описку у вироку суду від 13 лютого 2023 року щодо покладання обов`язків на засудженого ОСОБА_4 ,передбачених ст.. 76 КК України , мотивуючи це тим, що вироком Вознесенського міськрайонного суду від 13.02.2023 року на засудженого ОСОБА_4 покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, проте не зазначеного про зміну місця навчання.

Представник Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях в судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву з проханням розглядати подання без її участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, зазначивши, що визначення обов`язків, які суд покладає на засуджену особу є правом суду, і саме суд визначає кількість обов`язків, і які саме обов`язки покласти на засуджену особу, а крім того не зазначення судом будь-якого обов`язку, передбаченого ст..76 КК України не є опискою, а є застосуванням норм кримінального закону та призначенням покарання.

Вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до такого.

Згідно вимог ч.1 ст.379 КПК України , суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Так, судове рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (тобто не містити граматичних і стилістичних помилок, виправлень), а також повинно бути точним.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену ст.379 КК України, а також ч.5 ст.371 КПК можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Отже, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цього судового рішення.

Ініціатива щодо виправлення в судовому рішенні описок і арифметичних помилок може виходити від будь-кого з учасників кримінального провадження, інших заінтересованих осіб чи самого суду незалежно від того, набрало це рішення законної сили чи ні.

Згідно з висновками викладеними в постанові колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2018 року (справа №127/13656/16-к), питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

Відповідно до правової позиції, викладеній в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 серпня 2015 року, (справа №5/1787км.15), внесення виправлень, до резолютивної частини судового рішення, яке передбачає зміну норми закону про кримінальну відповідальність, за якою засуджується особа, не може бути здійснена у порядку ст.. 379 КПК України.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.413 КК України і призначено покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців. Крім того відповідно до ст..76 КК України на ОСОБА_4 покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Положеннями ст.. 76 КК України, визначено обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб;

6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

Таким чином, усі обов`язки, які були покладені вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2023 року на засудженого ОСОБА_4 відповідають переліку обов`язків, визначених статтею 76 КК України , на яку суд посилається в резолютивній частині вироку.

Визначення обов`язків, які суд покладає на засуджену особу є правом суду, і саме суд визначає кількість обов`язків, і які саме обов`язки покласти на засуджену особу, необхідні і достатні для її належного виправлення.

Зазначене свідчить про відсутність описки чи помилки у вироку суду.

Отже клопотання Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про усунення описки у вироку Вознесенського міськрайонного суду від 13 лютого 2023 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 379, 537-539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про виправлення описки у вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2023 року відносно ОСОБА_5 , який засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: