ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/1495/22 Номер провадження 11-сс/814/17/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 03 травня 2022 року,-

встановила:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Харків) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава, від 21.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0000074 від 13.09.2021 року в зв`язку з відсутністю в діях начальника відділення №2 СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області та поліцейського Красноградського ВП ГУНП в Харківській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384 та ч.1 ст.385 КК України.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що перевірка проведена в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування мотивів апеляційної скарги вказав, що в ході досудового розслідування слідчим не в повній мірі виконано вимоги положень ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним у провадженні доказам.

Слідчим не було враховано обставини, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не проведено всіх необхідних слідчих дій, направлених на встановлення вини особи, причетної до кримінального правопорушення, слідчим відмовлено ОСОБА_7 у визнанні його потерпілим, не надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження, не допитано заявника та свідків події.

Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який проти її задоволення заперечував та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Норми п.2 ч.5 ст.110 КПК України вказують на те, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим було всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_7 .

Відомості до ЄРДР внесено 13.09.2021 року за ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384 та ч.1 ст.385 КК України за фактами зловживання своїм службовим становищем; перевищення службових повноважень; службового підроблення; службової недбалості; введення в оману суду; відмови у наданні показань начальником відділення №2 СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 та старшим о/у СКП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 .

Частиною 1 статті 364 КК України передбачено відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Частиною 1 статті 365 КК України передбачено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Частиною 1 статті 366 КК України передбачено відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Частиною 1 статті 367 КК України передбачено відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Частиною 1 статті 384 КК України передбачено відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Частиною 1 статті 385 КК України передбачено відповідальність за відмову свідка від давання показань або відмову експерта чи перекладача без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у суді, Вищій раді правосуддя, Конституційному Суді України або під час провадження досудового розслідування, здійснення виконавчого провадження, розслідування тимчасовою слідчою комісією чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України.

Органом досудового розслідування, в межах даного кримінального провадження, було допитано ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , надано у встановленому законом порядку відповіді на подані захисником та заявником запити та звернення, розглянуто всі клопотання. При цьому, слідчий під час розслідування даного кримінального провадження керувався інформацією та доводами, які викладені у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень, яким надав належну правову оцінку з врахуванням наявних в матеріалах провадження доказів та всіх обставин провадження в їх сукупності.

Жодних даних про факти зловживання своїм службовим становищем; перевищення службових повноважень; службового підроблення; службової недбалості; введення в оману суду; відмови у наданні показань начальником відділення №2 СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 та старшим о/у СКП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та, як наслідок, навмисного спричинення ОСОБА_7 будь-якої шкоди, або настання для нього тяжких наслідків, слідчим не встановлено і скаржник про такі обставини не повідомляє.

Отже, відсутні будь-які обставини, що могли б свідчити про наявність в діях начальника відділення №2 СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 та старшого о/у СКП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384 та ч.1 ст.385 КК України.

Враховуючи викладене, слідчим винесено законну постанову про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування немає.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 03 травня 2022 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4