Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1917/22
Справа № 711/6095/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2022 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській областіОСОБА_4 , погодженого начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 08.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 08.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, щоОСОБА_5 , діючиумисно, за попередньою змовою ізОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням даті, часі, місці, обставин, та у невстановленої особи незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав у невстановленому місці з метою збуту до 10.09.2022.
ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними, яка надала працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій) 10.09.2022об 11 годині 10 хвилини зателефонував на абонентський номер оператора мобільного зв`язку з абонентським номером № НОМЕР_1 , який являється «робочим телефоном» у протиправній діяльності та яким користується ОСОБА_8 , та в розмові з ним, використовуючи умовні терміни, домовився з ним про купівлю психотропної речовини - амфетамін, домовившись зустрітись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 36.

Далі, об 11 годині 22 хвилині ОСОБА_9 , перебуваючи біля магазину «Малинка», який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 36, зателефонував на вище вказаний абонентський номер, де слухавку взяв ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 повідомив, що він біля магазину, на що ОСОБА_8 сказав, щоб обійшов по праву сторону магазину, що він і зробив.

10.09.2022 об 11 годині 25 хвилини ОСОБА_8 перебуваючи разом із ОСОБА_5 , позаду магазину «Малинка», який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 36, зустрілись з ОСОБА_9 , де ОСОБА_8 отримав від останнього грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого ОСОБА_5 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , із пачки з-під цигарок, яку тримав у руках, дістав два поліетиленові пакети із порошкоподібною речовиною та без передбаченого законом дозволу незаконно збув ОСОБА_9 вказані пакетики, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса якої в перерахунку на амфетамін - основу становить 0.330 г.
15 листопада 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених злочинів підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, показами свідка, даними висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та іншими доказами.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, враховуючи, відсутність власної сім`ї, місця роботи та навчання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Одночасно, на думку слідчого необхідно врахувати, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, що вказує на те, що така його діяльність носила цілеспрямований характер та підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Виходячи з усього вище перерахованого, слідчий приходиться до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
На підставі вищевикладеного, слідчий вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні і вважає, що максимальний розмір застави, передбачений ч.5 ст.182 КПК України, в повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 підтримали подане клопотання в повному обсязі та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказали на існуванні обґрунтованих ризиків передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні, звернули увагу на те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні даного клопотання та застосувати до підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що не одружений, дітей не має, обіцяв дотримуватися покладених обов`язків, які передбачені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчим суддею встановлено, що 15.11.2022 року підозрюваному ОСОБА_5 вручено підозруу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суття звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)
При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення у справі «Ердагоз проти Туреччини», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується долученими до клопотання доказами. Сукупність цих доказів дають підстави дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та убезпечення існуючих ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому, варто звернути увагу, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).
У справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» зазначено, що ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000060 від 08.02.2022 є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків,.
На думку слідчого судді, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою молодого віку однак не працевлаштований та не має офіційного доходу для свого зобезпечення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час притягується злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що свідчить про стійку схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень у даній сфері, а тому ризики, про які зазначає прокурор, щодо можливості продовження злочинної діяльності ОСОБА_5 чи вчинення інших кримінальних правопорушень є обґрунтованими та на даний час об`єктивно існують.

Також, слідчий суддя враховує посилання прокурора на можливість ОСОБА_5 переховуватись від суду, зважаючи на характеризуючі дані про особу підозрюваного та тяжкість санкції кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, впливати на свідків, яких ще не всіх встановлено та відповідно не допитано, чи іншим чином здійснювати перешкоди для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Разом з цим, враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
У своєму рішенні у справі «Гафа проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.
Визначаючи розмір застави слідчий суддя бере до уваги відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є особою молодого віку, не одружений,на утриманні дітей не маючий, не працюючий, не навчається, не є особою з інвалідністю, офіційного доходу не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, існуючі ризики у кримінальному провадженні, а також обставини кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а саме те, що дане правопорушення вчинене в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, та яке вчинене з корисливих мотивів, тобто такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку та на забезпечення свого матеріального становища.
За таких обставин, задля досягнення дієвості кримінального провадження, запобігання існуючим ризикам, недопущення негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, на переконання слідчого судді, лише застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень ,здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 197 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській областіОСОБА_4 , погодженого начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.01.2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не виїжджати за межі міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їх участі при проведенні слідчих дій.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 15.01.2023 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23.11.2022 року о 09:30 годині

Слідчий суддя: ОСОБА_1