Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/62/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000163 від 12.06.2020 року стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2022 року яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні 2-ох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_7 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 3269 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, вказуючи на те, що вирок суду є необґрунтованим та незаконним через невідповідність викладених у ньому висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема зазначає, що у нього не було мети вчинити розбійний напад, так як між ним та потерпілим ОСОБА_8 існувало боргове зобов`язання та неприязні стосунки на ґрунті неповернення йому боргу. У зв`язку з цим він відібрав меч на короткий термін, не з метою привласнення, а маючи намір повернути його після повернення боргу потерпілим.

Враховуючи дані обставини, вважає що його дії слід перекваліфікувати за ст.356 КК України як самоправство, оскільки в матеріалах кримінального провадження не встановлені достатні докази у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та вичерпана можливість їх отримання.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій) при слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_7 12.06.2020 року близько 11 год. 30 хв. в с. Шамраєве по вул. Центральній Благовіщенського району Кіровоградської області, неподалік домоволодіння №2, , їдучи на автомобілі марки ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі сторони м. Благовіщенське Кіровоградської області в напрямку центральної частини с. Шамраєве Благовіщенського району Кіровоградської області зустрів йдучого на зустріч ОСОБА_8 , який в руках ніс належний йому меч, що відповідно до висновку експертизи холодної зброї № 40 від 22.07.2020 є сувенірним виробом, муляжем японської шаблі "Вакідзасі". Побачивши останнього, у ОСОБА_7 виник намір на заволодіння вказаним мечем. Тому ОСОБА_7 реалізуючи свій намір, розвернув автомобіль у зворотному напрямку, з метою наздогнати ОСОБА_8 , ОСОБА_8 побачивши, що ОСОБА_7 , з яким в нього існують давні неприязні відносини, який почав його наздоганяти, у свою чергу почав тікати, пробігши близько 10 м. по вул. Центральній с. Шамраєве Благовіщенського району в напрямку м.Благовіщенське, звернув праворуч на берег невеличкого струмка. В цей час ОСОБА_7 автомобілем звернув на берег струмка, вийшовши зі свого автомобіля та зробив один постріл в напрямку ОСОБА_8 , з пістолета, який згідно висновку експертизи зброї №178 є сигнальним самозарядним пістолетом "ВАREDDA S56 9 mm Р.А.К.". При цьому погрожуючи ОСОБА_8 , якщо він не зупиниться то ОСОБА_7 застрелить його. ОСОБА_8 сприймаючи дану погрозу, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю зупинився та підійшов до ОСОБА_7 . ОСОБА_9 маючи на меті вчинення розбійного нападу поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, реалізуючи зазначену мету діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, відкрито заволодів муляжем японської шаблі "Вакідзасі" поклавши його до свого автомобіля та поїхавши у напрямку центральної частини с. Шамраєве Благовіщенського району, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 843 грн. 60 коп.

Заслухавши доповідача, в дебетах думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно диспозиції ч.1 ст.187 КК України, кримінальна відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення настає у разі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вказано, що під нападом у розбої слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи. Ці дії характеризуються раптовістю, несподіваністю для потерпілого, короткочасністю, агресивністю. При цьому зазначене насильство, яке виступає способом заволодіння майном спрямоване на подавлення волі потерпілого до супротиву та самозахисту від нападника.

Також, важливе значення, для кваліфікації розбою, має суб`єктивне сприйняття потерпілим реальності погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, зазначив про те, що послідовні та правдиві показання потерпілого ОСОБА_8 про напад, узгоджуються з наявними у справі письмовими доказами, а їх сукупність такою, що доводить спрямованість умислу ОСОБА_7 на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

Зокрема суд, на обґрунтування своїх висновків послався на дані:

- протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.06.2020 року, відповідно до якої, 12.06.2020 року близько 11 год.30 хв. ОСОБА_7 в с.Шамраєве на вул. Центральній погрожуючи ОСОБА_8 предметом схожим на пістолет відкрито заволодів належним ОСОБА_8 мечем (т.1 а.п.152);

- витягів з ЄРДР від 12.06.2020 року (т.1 ст.148,150);

- протоколу огляду місця події від 12.06.2020 року з фото таблицями, в результаті огляду виявлено та вилучено гільзу калібром 9 мм. (т.1 а.п.156-164);

- протоколу огляду місця події від 12.06.2020 року з фото таблицями, об"єктом якого являється автомобіль марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , в результаті огляду виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет "ВАREDDA S56 9 mm Р.А.К." та сувенірний меч "Катана" (т.1 а.п.166-176);

- постанови про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 12.06.2020 року, відповідно до яких, предмет схожий на пістолет "ВАREDDA S56 9 mm Р.А.К.", гільзу калібром 9 мм. та сувенірний меч "Катана"визнано речовими доказами (т.1 а.п.178,179,181,182);

- висновку експерта № 40 від 22.07.2020 року із довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до якого предмет, схожий на шаблю, який був вилучений 12.06.2020 року під час огляду місця події, автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , та який на момент огляду перебував за адресою: АДРЕСА_2 , холодною зброєю не являється, а є сувенірним виробом, муляжем японської шаблі "Вакідзасі", що є різновидом виробів господарсько-побутового призначення. (т.1 а.п.215-218);

- висновку експерта № 178 від 21.08.2020 року із довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до якого, предмет схожий на пістолет, вилучений 12.06.2020 року під час огляду автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , та який на момент огляду перебував за адресою: АДРЕСА_2 , вогнепальною зброєю не являється, а є сигнальним самозарядним пістолетом "Baredda S56", калібру 9 мм Р.А.К., серійний номер 17-1800, виробництва фірми "Kervan Arms" (Туреччина), призначений для стрільби шумовими патронами. Наданий пістолет придатний для стрільби. Предмет, схожий на гільзу, вилучений 12.06.2020 року під час огляду місця події неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , боєприпасом не являється, а є частиною (гільзою) пістолетного шумового (холостого) патрону, калібру 9 мм. А.Р.К., промислового виготовлення, який використовується для стрільби з пістолетів калібру 9 мм. Р.А., які призначені для стрільби шумовими (холостими) патронами, калібру 9 мм. Р.Ф.К. Надана гільза стріляна з наданого пістолету "Baredda S56", серійний номер НОМЕР_2 . (т.1 а.п.223-230);

- висновку експерта від 15.06.2020 року відповідно до якого, середньоринкова вартість муляжу японської шаблі "Вакідзасі", за станом цін на споживчому ринку України станом на 12.06.2020 року становила 888 грн. Залишкова вартість наданого на експертизу муляжу японської шаблі "Вакідзасі", із урахуванням 5 % його зносу становить 843 грн.60 коп. (т.1 а.п.233-234);

- протоколу проведення слідчого експерименту із фототаблицями, від 10.08.2020 року за участі потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.п.235-244).

Крім того, на спростування доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності у обвинуваченого ОСОБА_7 умислу на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд вказав, що показання потерпілого ОСОБА_8 , висновки судових медичних експертів, результати огляду місць події за місцем події, речові докази, вилучені під час вказаних слідчих дій, а також інші досліджені судом докази, безумовно підтверджують винуватість ОСОБА_7 у розбійному нападі на ОСОБА_8 , при встановлених судом обставинах цієї справи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , вважає їх правильними, такими, що відповідають фактичним обставинам цієї справи і ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах, в їх сукупності та взаємозв`язку.

Вирок суду першої інстанції достатньо умотивований та відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового засідання не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.187 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що обвинувачення та висновки суду не грунтуються на належних та допустимих доказах, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими судом першої інстанції вищевказаними письмовими доказами, а також детальними, і як суд вважає правдивими показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що що він працював в м.Києві та на день народження йому подарували сувенір меч із чохлом, який схожий на справжній. Даний меч він передав до бабушки. Приїхавши з роботи він вирішив перенести даний меч він бабушки додому. 12.06.2020 року він йшов по дорозі із с.Шамраєве у м.Ульновку (Благовіщенське). На виході із села Шамраєве, біля христа він зустрів ОСОБА_10 , який їхав автомобілем навпроти. ОСОБА_9 зупинив автомобіль, а він почав іди від нього в сторону м.Ульяновки. ОСОБА_7 вийшов з машини сказав іди до нього, стій і вистрілив із пістолета. Він зляквся та почав бігти, меч при цьому був у чохлі, однак можливо що по інерції він достав меч із чохла. ОСОБА_7 його догнав сказав, щоб він зупинився бо знову вистрілить. Він зупинився підійшов до ОСОБА_7 , який забрав у нього меч та при цьому сказав прийдеш увечері, принесеш борг і тоді забереш меч. Він дійсно позичав гроші у ОСОБА_7 приблизно 5 років назад, які так і не віддав. Після цього він злякався та викликав поліцію.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 під розбоєм слід розуміти відкритий чи таємний (несподіваний для потерпілого) напад з метою заволодіння приватним майном громадян, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного з застосуванням або з погрозою застосування насильства небезпечного, для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або, психічного насильства. Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки). Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів, які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погроз (зіпсована зброя, макет зброї тощо), але потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Метою погрози є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Головним критерієм реальності погрози під час розбою є суб`єктивне сприйняття її потерпілим.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла однозначного висновку, що показання потерпілого ОСОБА_8 відображають повну картину фактичних обставин цієї справи, які з об`єктивністю свідчать про те, що саме ОСОБА_7 , який спланував і реалізував, свій злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, наздогнавши ОСОБА_8 та зробивши один постріл в напрямку останнього, який суб`єктивно сприйняв таку погрозу як реальну, відкрито заволодів муляжем японської шаблі «Вакідзасі» поклавши його до свого автомобіля та поїхавши з місця події.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При таких, встановлених судом першої інстанції обставинах цієї справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що дії ОСОБА_7 обґрунтовано отримали юридичну кваліфікацію за ч.1 ст.187 КК України, як розбій, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала такого нападу.

Досліджуючи мотив злочинних дій, колегія суддів зазначає, що характер, спосіб заволодіння, а також використання пістолета, як знаряддя злочину, у своїй сукупності з очевидністю вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, діяв умисно, намагався створити і створив у потерпілого ОСОБА_8 сприйняття реальної загрози для його життя та здоров`я.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що висновки суду про його винуватість є неправильними і такими, що не відповідають фактичним обставинами цієї справи, оскільки не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, констатуються стороною захисту формально, по суті спростовується змістом оскаржуваного вироку та матеріалами кримінального провадження, а тому достатніх та обґрунтованих підстав для скасування вироку суду та закриття провадження у справі, з підстав недоведеності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину немає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпечності, вчиненого ним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, ніде не працює, раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його особу, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, відсутність судимостей, а також відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , як особа не представляє суспільну небезпеку, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 187 КК України у виді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки є достатнім для його перевиховання та виправлення, в цілому відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , про скасування законного та обґрунтованого вироку суду стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України, колегія суддів апеляційного суду з урахуванням вищенаведеного не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2022 року в кримінальному провадженні 0000163 від 12.06.2020 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4