Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/637/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2022.

Цією ухвалою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення повернуто особі, яка подала скаргу.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, яку мотивував тим, що 28 та 29.09.2022 на електронну адресу Закарпатської обласної прокуратури направив дві різні заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 3 ст. 171 КК України. Однак, відповіді про реєстрацію його заяв не отримав. Просив витребувати із Закарпатської обласної прокуратури копії його заяв від 28 та 29.09.2022 та прийняти щодо них процесуальні рішення, а у випадку встановлення факту бездіяльності зобов`язати уповноважених осіб Закарпатської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вищевказаними його заявами.

Мотивуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що при зверненні з даною скаргою ОСОБА_5 не додав до скарги копії заяв, а також відсутнє підтвердження про подання таких заяв до Закарпатської обласної прокуратури, натомість заявник просить витребувати копії заяв із Закарпатської обласної прокуратури. Слідчий суддя зазначив, що йому не надано доказів про те, що відповідним органом вказана заява була отримана, а в матеріалах справи відсутні жодні підтвердження про надіслання або вручення вказаної заяви відповідному органу, тобто заявник переклав обов`язок по збиранню цих доказів на слідчого суддю. Оскільки заявник не додав до скарг доказів на підтвердження направлення ним заяв про вчинення кримінальних правопорушень, а також їх отримання особою, щодо бездіяльності якої подано скаргу, то такі обставини неможливо встановити зі змісту скарги, а тому ОСОБА_5 не може вважатися таким, що набув процесуальний статус заявника у розумінні ст. 60 КПК України. Окрім того, у скарзі ОСОБА_5 вказано, що на електронну адресу Закарпатської обласної прокуратури скеровано дві різні заяви про вчинення кримінальних правопорушень, а тому слідчий суддя зазначив, що за результатами розгляду скарги про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою, слідчий суддя відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 КПК України, може вчинити певну дію, разом з тим, чинним КПК України, не передбачено, що у рамках

-2-

розгляду однієї скарги, слідчий суддя може зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за двома різними заявами про вчинення різних кримінальних правопорушень. За вказаних обставин, виходячи зі змісту ст. 214, 303 КПК України, слідчий суддя вважав, що на момент звернення скаржника до суду відсутні підстави стверджувати про бездіяльність посадових осіб Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявами ОСОБА_5 . Висновок заявника про бездіяльність посадових осіб Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявами ОСОБА_5 , є передчасним з підстав відсутності підтвердження того, що такі заяви про вчинення правопорушень були подані та отримані відповідним органом. Крім того, на час розгляду скарги, заявник не є особою, яка відповідно до положень ст. 303 КПК України має право подавати скаргу до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 05.10.2022 (10.12.2022) скасувати та повернути скаргу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 1 ст. 412 КПК України. В обґрунтування апеляційний вимог вказує на незаконність ухвали слідчого судді, оскільки слідчий суддя повернувши скаргу фактично позбавив заявника можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 24 КПК України та ст. 55 Конституції України. Вказує, що ст. 303-307 КПК України не покладають на заявника обов`язок додавати до скарг на бездіяльність органу досудового розслідування копії заяви про вчинення кримінального правопорушення або документи, що підтверджують направлення заяви до органу досудового розслідування, крім того, вимоги КПК не забороняють заявнику оскаржувати два епізоди бездіяльності в одній скарзі, що узгоджується з принципом міжнародного права «що не заборонено те дозволено», яке застосовується для всіх громадян, які не виконують службові обов`язки в органах державної влади, для яких є інший принцип міжнародного права «вчиняти лише ті дії як дозволені законом», яке узгоджується з положеннями КПК про збір доказів, визначеними ст. 92 КПК України. Вказане також узгоджується з положеннями ст. 92 КПК України, відповідно до яких обов`язок доказування в кримінальному провадженні покладено на слідчого або прокурора, і у випадках, передбачених КПК на потерпілого. Відповідно до ст. 350 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання і винести ухвалу за наслідками розгляду, в якій викласти суть і мотиви прийнятого рішення, проте, слідчий суддя не розглянув клопотання про витребування доказів, не мотивував відмову у витребуванні доказів, що перешкодило йому прийняти законне і справедливе рішення. Крім того, в судовому засіданні, прокурор зобов`язаний був би надати докази на підтвердження отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення на вимогу суду. Таким чином, висновки викладені в оскаржуваній ухвалі зроблені з істотними порушеннями вимог КПК, тому така підлягає безумовному скасуванню з направленням справи на новий розгляд в суд першої інстанції. Оскаржувану ухвалу слідчого судді від 05.10.2022 отримав через систему «Електронний Суд», що підтверджується скрітшотом листа від 27.12.2022, що у відповідності до положень ст. 395 КПК України надає йому право оскаржити ухвалу слідчого судді з моменту її отримання.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, особи яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву прокурора ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

-3-

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки матеріали судового провадження не містять даних про виклик в судове засідання особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, а зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_5 та скріншота листа від системи «Електронний Суд» від 27.12.2022 вбачається, що копію ухвали слідчого судді, ОСОБА_5 отримав тільки 27.12.2022, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга останнього є такою, що подана в межах строку, передбаченого ст. 395 КПК України.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга ОСОБА_5 подана на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від «05.10.2022» замість «12.10.2022», оскільки перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду винесена 12.10.2022 та інших ухвал, матеріали справи не містять, тому колегією суддів це розцінюється, як технічна описка скаржника ОСОБА_5 в даті винесення ухвали та правильною датою є - 12.10.2022.

Судове рішення повинно відповідати вимогам ст. 370, 372 КПК України, бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

У своїй прецедентній практиці Європейський Суд з прав людини виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення ЄСПЛ у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» № 45227/98 від 12.07.2001).

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником.

З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що слідчий суддя у повному обсязі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, вживши належних заходів щодо встановлення предмету оскарження та встановивши порушення, допущені скаржником при подачі скарги, обґрунтовано повернув дану скаргу особі, що її подала з огляду на таке.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

-4-

Для відкриття провадження за скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у суду мають бути наявні достатні дані про те, що прокурор, слідчий чи дізнавач отримав заяву або повідомлення про кримінальне правопорушення, однак не вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Бездіяльність слідчого або прокурора може бути оскаржена лише в разі отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, однак доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_5 ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано.

В матеріалах судового провадження відсутні будь-які відомості, які б могли свідчити про надходження заяв ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень до Закарпатської обласної прокуратури, а тому за вказаних обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що скаржником при зверненні з даною скаргою до суду не доведено, що він дійсно є заявником і може у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звертатись до слідчого судді з відповідною скаргою.

Форма та зміст скарги мають відповідати вимогам КПК України, у тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження факту наявності звернення скаржника до органу досудового розслідування.

Водночас, до скарги ОСОБА_5 не додано жодних доказів на підтвердження подання ним повідомлення до Закарпатської обласної прокуратури про кримінальні правопорушення, у якості додатків не долучено жодного документа, який би свідчив про надходження його повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень до Закарпатської обласної прокуратури та його реєстрації. Саме лише твердження ОСОБА_5 про направлення заяв електронною поштою, підтвердження направлення електронних листів також заявником не надано, не може слугувати належним доказом звернення заявника до прокуратури. Наведене ставить під сумнів той факт, що заявник дійсно звертався із заявами про вчинене кримінальне правопорушення до правоохоронних органів, що може бути наслідком оскарження бездіяльності в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно зазначив, що подана ОСОБА_5 скарга не дає підстав з`ясувати те, що останній звертався із заявою або повідомленням про кримінальні правопорушення до уповноваженого органу, оскільки будь-яких документів (файлів) на підтвердження цього, скаржником до скарги не додано.

Окрім того, слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань дійшов правильного висновку проте, що скаржником не надано належних доказів наявності у нього статусу заявника, як це передбачено ст. 60 КПК України, що давало би йому право на звернення до суду із скаргою в порядку ст. 303 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах скарги відсутні будь-які відомості, які б могли свідчити про надходження заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень до Закарпатської обласної прокуратури, тому за вказаних обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що скаржником при зверненні з даною скаргою до суду не доведено, що він відповідно до ст. 60 КПК України дійсно є заявником і може у відповідності з п. 1, ч. 1 ст. 303 КПК України, звертатись до слідчого судді з відповідною скаргою.

Крім того, колегія суддів вважає, що за відсутності доказів звернення ОСОБА_5 з відповідними заявами до правоохоронних органів, слідчий суддя був позбавлений можливості встановити факт бездіяльності конкретного органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та дотримання заявником строку на оскарження такої бездіяльності.

-5-

Таким чином, слідчий суддя, встановивши, що в даному випадку ОСОБА_5 не доведено факти звернення його із заявами до відповідних правоохоронних органів та відсутність будь-якого реагування на такі заяви, тобто бездіяльність уповноважених осіб, що полягає у невиконанні вимог ст. 214 КПК України, яка є предметом оскарження до слідчого судді під час досудового провадження, в порядку ст. 303 КПК України, обґрунтовано повернув скаргу ОСОБА_5 , з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим ч. 1 ст. 303 КПК України окремими пунктами визначено предмети оскарження і залежно від цього - їх суб`єкти, статус і повноваження яких містяться у відповідних нормах КПК України, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що заявник ОСОБА_5 на час звернення до слідчого судді з вказаною скаргою, не є особою, яка має право подавати таку скаргу та свідчить про передчасність її подання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

З системного аналізу ст. 303, 304, 306 КПК України вбачається, що слідчий суддя може відкрити провадження за скаргою та призначити справу до судового розгляду лише тоді, коли встановить, що подана скарга відповідає вимогам закону, тобто скарга підлягає розгляду в цьому суді (подана з додержанням правил підсудності), подана в межах визначеного законом строку, подана належним суб`єктом оскарження (підписана уповноваженим представником).

Недотримання вище вказаних умов скаржником є безумовною підставою для повернення скарги особі, яка її подала, у відповідності до положень ст. 304 КПК України.

З вищенаведених підстав, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно відмовив у розгляді скарги, чим позбавив ОСОБА_5 права на оскарження бездіяльності слідчого у порядку ст. 303-307 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Не ґрунтуються на вимогах закону і твердження апеляційної скарги про допущену слідчим суддею при розгляді скарги невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального правопорушення, а саме прийняття рішення без будь-якого обґрунтування та відповідних мотивів, оскільки слідчий суддя по суті подану скаргу не розглядав, постановивши рішення про її повернення на стадії прийняття, що повністю узгоджується з вимогами ст. 304 КПК України, з чим і погоджується колегія суддів.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає не обґрунтованими доводи апеляції скарги про те, що слідчий суддя безпідставно не розглянув та необґрунтовано повернув його скаргу, на підставі ст. 303 КПК України, як такі, що не відповідають матеріалам скарги ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя діяв відповідно до вищезазначених норм права і його рішення про повернення скарги є законним та обґрунтованим.

На підставі наведеного вище, викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, і відхиляє їх як не підтверджені й такі, що не впливають на законність та обґрунтованість висновку слідчого судді про повернення скарги особі, яка її подала, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду не знайшли, у зв`язку з чим апеляційна скарга останнього задоволенню не підлягає.

-6-

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги і положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів та підстав, які б спростовували чи впливали на висновки слідчого судді, і на такі не вказується апелянтом в апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2022, якою повернуто скаргу подану ОСОБА_5 на бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення,- без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді