Справа № 375/123/21
Провадження № 1-кп/375/2/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення EasyCon,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Рокитне Білоцерківського району Київської області обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2021 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубече Крижопільського району Вінницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого: 27.04.2010 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 17.05.2011 Замостянським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, в силу ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 1 рік вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2010 і всього призначити 6 років позбавлення волі; 28.12.2011 Старогородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК україни до покарання у виді 5 років позбавлення волі та приєднано невідбуту частину покарання за вироком Замостянського районного суду Вінницької області від 17.05.20011 призначивши основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. 19.01.2017 звільнився з Шепетівської виправної колонії №98 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 будучи неодноразово судимим за злочини проти власності та 19.01.2017 звільнившись з Шепетівської виправної колонії №98 у зв`язку з відбуттям строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи не погашену та не зняту, в установленому законом порядку, судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 10.10.2020 ОСОБА_5 за усною домовленістю з ОСОБА_4 , винайняв належний їй будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де і став проживати зі своєю родиною.

02.12.2020 ОСОБА_5 знаходився за місцем свого тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_2 та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем у нього виник умисел на викрадення металобрухту, що знаходився на території подвір`я будинку з метою його подальшого продажу до пункту прийому вторинної сировини.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 знаходячись на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, зібрав належний ОСОБА_4 металобрухт вагою 250 кг та продав його на пункт прийому вторинної сировини в м. Біла Церква Київської області.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, 07.12.2020 ОСОБА_5 знаходячись на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, знову зібрав належний ОСОБА_4 металобрухт вагою 150 кг та продав його на пункт прийому вторинної сировини в м. Біла Церква Київської області.

Згідно з висновком експерта № 07 від 05.01.2021, складеним за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість одного кілограма чорного металу станом на грудень 2020 року складала 6,27 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2508 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто як вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив подану до суду укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , угоду про примирення від 27 січня 2021 року, просив її затвердити та винести вирок відповідно до укладеної угоди, а саме призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Згідно із угодою про примирення, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 , діючи добровільно, погодив укладення даної угоди та підписав її, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також врахували особу винного, зокрема те, що він має постійне місце проживання.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про примирення. Зазначивши, що існують достатні фактичні дані які вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, які підтверджуються сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про примирення її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_4 , яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення EasyCon,підтримала укладену нею з обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення та просила її затвердити, зазначила, що угода з її сторони укладалась без примусу, без обіцянок та добровільно.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення.

Надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 27 січня 2021 року сторонами узгоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за частиною 2 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалісню 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених пунктампи 1, 2 частини 1 та частиною 3 статті 76 КК України.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Згідно з положеннями статті 468 та частини 3 статті 469 КПК України у кримінальному проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тобто, відповідно до частини 4 статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України є нетяжким злочином.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитись у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Судом з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, відсутні, адже дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданих збитків, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також особі винного, який є раніше судимим, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Щодо визначеної в угоді про визнання винуватості умови про застосування статті 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Частиною 3 статті 75 КК України передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Такі ж роз`яснення надані у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" де зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з частиною 3 статті 75 КК визначаються виключно судом.

У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_5 угодою визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, кримінальне правопорушення за яким притягується обвинувачений до відповідальності класифікується як нетяжкий злочин, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до статті 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судом встановлено, що Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 13 грудня 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 завдано шкоди майнового характеру, яка частково відшкодована обвинуваченим.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами статті 100 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373-374, 377, 468- 470, 472-475 КПК України, ст. 12, ст. 75, 76, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 27 січня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубече Крижопільського району Вінницької області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ухвали Рокитнянського районного суду Київсбкої області від 13.12.2022 у виді домашнього арешту - скасувати.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні .

Судові витрати відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок проголошено 04 січня 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя ОСОБА_1