Справа № 204/5282/22
Провадження № 1-кп/204/306/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відео конференції кримінальне провадження № 0001249, внесене до ЄРДР 02.12.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новоекономічне Красноармійського району Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 17.12.2021 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 год громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від Покровської окружної прокуратури надійшов вказаний обвинувальний акт.

Кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

15.09.2022 року до суду надійшла скарга обвинуваченого ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка обґрунтована тим, що під час досудового розслідування захисником підозрюваного було заявлено клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР). Постановою слідчого від 17.06.2022 року клопотання було задоволено. Про надання доступу до матеріалів кримінального провадження було складено протокол, але витяг з ЄРДР не був вручений підозрюваному та захиснику, що на думку, ОСОБА_5 , є порушенням його прав. Просив поновити строк оскарження бездіяльності старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 щодо ненадання витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001249 від 02.12.2021 року, зобов`язати слідчого надати обвинуваченому або його захиснику вказаний витяг.

14.10.2022 року до суду надійшла скарга обвинуваченого ОСОБА_5 на рішення слідчого, в якій він просив скасувати постанову дізнавача Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 18.01.2022 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, якою речовину зеленого кольору, один предмет, схожий на гранату типу Ф-1 (маркування 107-90-77Т) із запалом (маркування 85-81-УЗРГМ-2583), один предмет, схожий на гранату типу Ф-1 (маркування 107-90-77Т) із запалом (маркування 85-81-УЗРГМ-2583), один предмет, схожий на гранату РГД-5 (маркування А-159-81Т) із запалом (маркування (20-75 УЗРГТ 583), а також предмет, схожий на рушницю типу «Обріз» (маркування 103-106р, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 15.7, 00, маркування на затворі НОМЕР_3 ) із наявним всередині предметом, схожим на патрон (маркування 20), та один предмет, схожий на мисливську рушницю типа карабін (маркування НОМЕР_4 , маркування на затворі НОМЕР_5 ) із наявним всередині предметом, схожим на патрон (маркування F), визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001249 від 02.12.2021. Скарга обґрунтована тим, що вищевказане рішення дізнавача не відповідає п.2 ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме містить обставини щодо можливого зберігання наркотичних засобів іншою особою ( ОСОБА_9 ) та за іншою адресою ( АДРЕСА_2 ). За змістом вказаної постанови обшук було проведено 18.01.2021, тобто до внесення відомостей до ЄРДР (02.12.2021), що є недопустимим за положеннями ч. 3 ст. 214 КПК України. Тобто відсутні у рішенні дізнавача належний зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, зрозумілі мотиви прийняття постанови, їх належне обґрунтування.

17.10.2022 року до суду надійшли заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2022, в якому він просив визнати незаконною вказану ухвалу слідчого судді. На обґрунтування заперечення зазначив, що в ході досудового розслідування прокурор ОСОБА_3 двічі, а саме 02.12.2021 та 05.01.2021, зверталася із клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, які за змістом є ідентичними, нових обставин друге клопотання не містить. Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.021 було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про проведення обшуку, а ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2022 було надано дозвіл на проведення обшуку. Оскільки нових обставин у повторному клопотанні не зазначено, прокурор не мала права звертатися з таким клопотанням повторно, а якщо прокурор звернувся, то суд повинен був повернути таке клопотання прокурору. Протокол допиту свідка, на який прокурор посилалась у повторному клопотанні, є незаконним та здобутим із суттєвими порушеннями, а тому не є належним доказом.

01.12.2022 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимим доказом квитанцію від 18.01.2020 року (запис № 2003) про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, та всі наступні похідні від нього докази в тому числі вилучені речові докази, які зазначені в акті. Клопотання обґрунтовано тим, що у вказаній квитанції в порушення вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі Порядок) не зазначено найменування посади та нерозбірливо вказано прізвище особи, яка прийняла на зберігання речові докази, тобто передано неналежному зберігачу. Також у квитанції зазначено номер книги 2003 та порядковий номер 2003, що вказує на те, що запис зроблено лише про один предмет та невідповідність оформлених документів змісту. Також у квитанції відсутні відомості про внесення на бірки порядкових номерів запису та не вказано в якому кримінальному провадженні було вилучено зазначені речі. Крім того відсутня графа «Обсяг», передбачена формою квитанції, затвердженої Порядком. Зазначене, на думку обвинуваченого, свідчить про те, що вказана квитанція є недопустимим доказом у кримінальному провадженні.

01.12.2022 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимим доказом квитанцію від 18.01.2020 року (запис № 1951) про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, та всі наступні похідні від нього докази в тому числі вилучені речові докази, які зазначені в акті. Клопотання обґрунтовано тим, що у вказаній квитанції в порушення вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі Порядок) не зазначено найменування посади та нерозбірливо вказано прізвище особи, яка прийняла на зберігання речові докази, тобто передано неналежному зберігачу. Також у квитанції зазначено номер книги 1951 та порядковий номер 1951, що вказує на те, що запис зроблено лише про один предмет та невідповідність оформлених документів змісту. Також у квитанції відсутні відомості про внесення на бірки порядкових номерів запису та не вказано в якому кримінальному провадженні було вилучено зазначені речі. Крім того відсутня графа «Обсяг», передбачена формою квитанції, затвердженої Порядком. Зазначене, на думку обвинуваченого, свідчить про те, що вказана квитанція є недопустимим доказом у кримінальному провадженні.

01.12.2022 до суду надійшла скарга обвинуваченого ОСОБА_5 на рішення керівника органу досудового розслідування та керівника прокуратури, в якій він просив скасувати постанову т.в.о. заступника начальника УП начальника СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 про визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування від 19.01.2022, також просив скасувати постанову першого заступника керівника Покровської окружної прокуратури ОСОБА_11 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19.01.2022. Скарга на рішення керівника органу досудового розслідування обґрунтована тим, що постанова є незаконною, оскільки відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР та призначення слідчого відбулося без розгляду відомостей, без посилань на джерело таких відомостей та самостійне призначення слідчим самого себе особою, яка здійснюватиме досудове розслідування. Скарга на рішення керівника органу прокуратури обґрунтована тим, що оскаржувана постанова не підписана першим заступником керівника Покровської окружної прокуратури ОСОБА_11 , а тому, на думку обвинуваченого, є незаконною.

01.12.2022 року до суду надійшла скарга обвинуваченого ОСОБА_5 на рішення слідчого, в якій він просив скасувати постанову дізнавача Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 18.01.2022 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, якою змив з предмета схожого на рушницю «Обріз» (маркування103-106р, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 15.7, 00, маркування на затворі НОМЕР_3 ) , змив з предмета схожого на мисливську рушницю типа карабін (маркування НОМЕР_4 , маркування на затворі 1315), змив з предмету схожого на гранату Ф-1 (маркування 107-90-77Т), змив з предмету, схожого на гранату РГД-5 (маркування А-159-81Т) визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001249 від 02.12.2021. Скарга обґрунтована тим, що вищевказане рішення дізнавача не відповідає п.2 ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме містить обставини щодо можливого зберігання наркотичних засобів іншою особою ( ОСОБА_9 ) та за іншою адресою ( АДРЕСА_2 ). За змістом вказаної постанови обшук було проведено 18.01.2021, тобто до внесення відомостей до ЄРДР (02.12.2021), що є недопустимим за положеннями ч. 3 ст. 214 КПК України. Тобто відсутні у рішенні дізнавача належний зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх належне обґрунтування.

09.12.2022 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 було повідомлено про підозру та вручено обвинувальний акт без внесення відомостей до законного ЄРДР, а тому, на думку обвинуваченого, є випадок, передбачений пунктом 10 ст. 284 КПК України.

18.01.2023 у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали подані до суду заперечення, клопотання та скарги з підстав, наведених на їх обґрунтування, та з урахуванням викладених у них обставин вважали, що кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважала можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.В задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягала в ненадані йому витягу з ЄРДР, просила відмовити, посилаючись на те, що слідчим були виконанні вимоги ст. 290 КПК України, захисник та підозрюваний в повному обсязі були ознайомлені з матеріалами досудового розслідування, в тому числі й з витягом з ЄРДР. Також прокурор заперечувала проти задоволення заперечень, клопотань та скарг сторони захисту в частині визнання доказів недопустимими, зазначаючи, що оцінка обставин, викладених в них, не може бути надана судом під час підготовчого судового засідання та питання про їх обґрунтованість має вирішуватись під час судового слідства і прямо буде впливати на питання допустимості доказів. Крім того просила відмови з задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, посилаючись на його безпідставність.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, подані стороною захисту заперечення, клопотання, скарги та додані до них документи, доходить таких висновків.

Стосовно скарги обвинуваченого ОСОБА_5 від 15.09.2022 року на бездіяльність слідчого, в якій він просив зобов`язати слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 надати йому витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001249 від 02.12.2021 року, суд зазначає наступне.

З долучених до скарги матеріалів судом встановлено, що 17.06.2022 захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до ст. слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та надання витягу з ЄРДР.

Постановою ст. слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 від 17.07.2022 зазначене клопотання захисника ОСОБА_4 в частині ознайомлення його з усіма матеріалами кримінального провадження задоволено.

Разом із з тим суд звертає увагу, що клопотання захисника ОСОБА_4 в частині надання витягу з ЄРДР ст.слідчим СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 не розглядалася.

Судом також встановлено, що 17.06.2022 захиснику ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 були відкритті матеріали кримінального провадження та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, в тому числі й до витягу з ЄРДР, що визнано та не оспорювалось захисником ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання.

В той же час в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 наголошував, що як він, так і його підзахисний ОСОБА_5 , мають право вимагати від слідчого саме надання витягу з ЄРДР, а не його копії.

Частинами 1-2 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь яких джерел обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затверджений наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, реєстр створена за допомогою автоматизованої системи електронна баз даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у п. 1 гл. 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, унесені до реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Витяг з реєстру згенерований програмними засобами введення реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у п.3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п.2 гл. 4 положення).

Згідно із ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до п.1-1 ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як було встановлено судом, станом на час звернення захисника ОСОБА_4 з відповідним клопотанням до слідчого ОСОБА_5 мав статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Пунктами 15-16 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право: ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодек5су; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення.

Аналіз вищевказаних норм свідчить, що право на отримання витягу з ЄРДР має саме заявник, яким в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не є, а отже у ст.слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 не виникало прямого обов`язку надати захиснику та підозрюваному витяг з ЄРДР. Як було встановлено судом слідчим були виконанні вимоги ст. 290 КПК України, захиснику та підозрюваному відкритті матеріали кримінального провадження та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням викладеного суд не вбачає в діях ст.слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 порушення прав підозрюваного та його захисника, а тому відмовляє в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягала в ненаданні витягу з ЄРДР.

Разом з тим, суд вважає за не обхідне роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право на отримання копії матеріалів кримінального провадження під час його розгляду в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська.

Стосовно скарги обвинуваченого ОСОБА_5 від 14.10.2022 року на рішення слідчого, в якій він просив скасувати постанову дізнавача Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 18.01.2022 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 від 17.10.2022 на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2022; клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 від 01.12.2022 про визнання недопустимим доказом квитанцію від 18.01.2020 року (запис № 2003); клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 від 01.12.2022 про визнання недопустимим доказом квитанцію від 18.01.2020 року (запис № 1951); скарг и обвинуваченого ОСОБА_5 від 01.12.2022 на рішення керівника органу досудового розслідування та керівника прокуратури; скарги обвинуваченого ОСОБА_5 від 01.12.2022 на рішення слідчого, в якій він просив скасувати постанову дізнавача Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 18.01.2022 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, суд доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення на даній стадії кримінального провадження з огляду на таке.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь (ч. 3 ст. 314 КПК України).

У частинах першій та другій статті 315 КПК України зазначено, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Аналіз статей 314-316 КПК України свідчить про те, що підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. При цьому виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень. Так, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, що надійшли до суду (обвинувальний акт та додатки до нього), з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Положеннями ч.2 ст.303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже положення ч.2 ст.303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Разом з тим, як передбачають вимоги даної статті, слідчий суддя та суд при перевірці поданої скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та при винесенні рішення за результатами розгляду такої скарги не повинен вирішувати питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 309 КПК визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскраженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Отже вказана норма також не містить вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті заперечення на рішення слідчого судді під час підготовчого судового засідання, а лише вказує на можливість подання таких заперечень під час підготовчого судового засідання.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємо зв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд зазначає, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження досудового розгляду на підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.

Оцінка судом під час підготовчого судового засідання законності проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

У зв`язку з цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту, наведених у запереченнях, клопотаннях та скаргах можливий лише на стадії судового розгляду, під час якого суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні» від 25 вересня 2015 року застосування положень, закріплених у ст.87 КПК, під час підготовчого судового засідання є передчасним та суперечить ст.89 КПК. Статтею 89 КПК передбачено випадки визнання доказів недопустимими: 1) суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчий кімнаті під час ухвалення судового рішення; 2) у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, результати аналізу наведених норм свідчать про те, що оцінка доказів на предмет їх допустимості, а отже, і застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК, не здійснюється до початку судового розгляду.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує, що вирішення даних обставин повинно відбуватися під час змагальності сторін у судовому процесі, якими є, як сторона захисту, так і обвинувачення, та які мають право надати суду, як докази на підтвердження таких обставин, так і можливість надання доказів на їх спростування, що має бути предметом розгляду у кримінальному провадженні.

Викладені у запереченнях, клопотаннях та скаргах сторони захисту обставини щодо недопустимості доказів, є предметом судового розгляду в даному кримінальному провадженні, і можуть бути об`єктивно вирішені лише після перевірки усіх доказів на їх підтвердження та доказів що до їх спростування.

Зважаючи на викладене, суд не може виходити за межі предмету розгляду у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдаватися до дослідження обставин кримінального провадження, відповідно розгляд заперечень, клопотань та скарг сторони захисту підлягають розгляду в ході дослідження матеріалів кримінального провадження на стадії судового розгляду, з наданням сторонами пояснень та доказів відповідно до принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Від так заперечення, клопотання та скарги, подані стороною захисту, суд вважає такими що подані передчасно та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд вважає за не обхідне роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право на заявлення відповідних заперечень, клопотань та скарг під час розгляду кримінального провадження по суті.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Як убачається з вказаного клопотання, в його резолютивній частині захисник посилається на необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, який передбачає можливість закриття кримінального провадження у тому разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статею19 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вивченні тяжкого чи особливого тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Натомість мотивувальна частина вказаного клопотання не містить посилання на обставини, які б свідчили про направлення обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування. Клопотання обґрунтовано незаконністю створення та функціонування самого ЄРДР, на думку захисника. Проте вирішення питання щодо законності створення та функціонування ЄРДР, на думку суду, не належить до повноважень суду під час розгляду кримінального провадження. Але беручи до уваги, що клопотання про закриття кримінального провадження містить посилання на п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вважає необхідним перевірити факт дотримання строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч.5 ст.219 КПК України).

Згідно з ч.5 ст.294 Кримінального процесуального кодексу України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

З обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001249 від 02.12.2021 та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено, що 17.06.2022 ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень.

25.07.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001249 від 02.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 309 КК України направлено до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська та 26.07.2022 за вхідним номером №13881 отримано судом.

Отже судом встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду з дотриманням строків досудового розслідування, а тому підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України відсутні.

Ураховуючи викладене суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.

Таким чином під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінально-процесуального Кодексу України, справа підсудна Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська, підстав щодо її закриття чи зупинення розгляду, а також направлення прокурору для проведення досудового провадження суд не вбачає.

Під час порушення кримінального провадження і досудового слідства не було допущено порушень КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Враховуючи принцип гласності та відкритості кримінального судочинства судове засідання слід проводити відкрито, обмеження щодо відкритості, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369- 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001249, внесене до ЄРДР 02.12.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за адресою: м.Дніпро, пр. Пушкіна, 77б, на 18 січня 2023 року о 11 годині 00 хвилин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відмовити.

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.01.2022 відмовити.

У задоволенні заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання незаконною ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2022 відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами: квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001249 під порядковим номером 1951; квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0001249 під порядковим номером 2003 відмовити.

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування постанови про визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування від 19.01.2022 відмовити.

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19.01.2022 відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.01.2023.

Суддя ОСОБА_1