Номер провадження: 11-кп/813/1155/23
Справа № 520/3030/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського райсуду м. Одеси від 25.07.2022, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Одеської обл. від 22.12.2004 та постанови Верховного Суду України від 06.09.2005

установив:

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Одеської обл. від 22.12.2004 та постанови Верховного Суду України від 06.09.2005.

Не погодившись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 вперше звернувся до суду із апеляційною скаргою на вищезгадану ухвалу суду 07.03.2023 (т.3, а.с. 55), яка ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 16.03.2023 була повернута захиснику у зв`язку із її подачею після закінчення строку на апеляційне оскарження та не порушенням питання про поновлення цього строку (т. 3, а.с. 67).

У подальшому, 21.03.2023 захисник ОСОБА_7 повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу суду 1-ої інстанції, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, скасувати вирок Апеляційного суду Одеської обл. від 22.12.2004 та ухвалу Верховного Суду України від 06.09.2005, а також ухвалити новий вирок, яким змінити покарання ОСОБА_8 з довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком не більше 15 років.

Окрім того, до апеляційної скарги захисником ОСОБА_7 було додано клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду як пропущеного з поважних причин, обґрунтоване тим, що він хоча і був присутнім під час розгляду заяви його підзахисного ОСОБА_8 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, проте його повноваження стосувались саме представництва інтересів засудженого в суді 1-ої інстанції та закінчились після винесення оскаржуваної ухвали, натомість, повноваження на подання апеляційної скарги та на представництво інтересів ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції він отримав лише 03.03.2023 після укладення договору про правову допомогу із батьком засудженого, копію оскаржуваної ухвали отримав тільки 28.02.2023 та вперше звернувся до суду із апеляційною скаргою в межах семиденного строку 07.03.2023; копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_8 , який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, взагалі не отримував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи свого клопотання та просив його задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання, проаналізувавши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Частина 2 ст. 467 КПК України передбачає, що судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Приписами ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні ЄСПЛ від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Окрім того, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.04.2017 у справі №5-440 кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

На підставі аналізу матеріалів провадження, зокрема, журналу судового засідання від 25.07.2022 та змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 були присутніми в судовому засіданні з розгляду заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами та при проголошенні вступної та резолютивної частини ухвали (т. 3, а.с. 46-52).

Копію вищевказаної ухвали суду 1-ої інстанції захисник ОСОБА_7 отримав, відповідно до власноручної розписки, 28.02.2023 (т. 3, а.с. 54).

Разом із тим, незважаючи на особисту присутність в судовому засіданні під час розгляду заяви свого підзахисного ОСОБА_8 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами та проголошення оскаржуваної ухвали суду 1-ої інстанції, захисник ОСОБА_7 вперше подав апеляційну скаргу на зазначене судове рішення лише 07.03.2023, тобто за спливом більш ніж півроку з дня постановлення ухвали та, як наслідок, значним пропуском строку на її апеляційне оскарження, який, відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, складає всього 7 днів з моменту проголошення ухвали.

Водночас, надаючи оцінку посиланням захисника з приводу того, що його повноваження на здійснення захисту засудженого ОСОБА_8 закінчились після постановлення судом 1-ої інстанції оскаржуваної ухвали від 25.07.2022, що об`єктивно позбавило його можливості вчасно звернутись із апеляційною скаргою, колегія суддів наголошує на тому, що такими твердженнями захисник намагається ввести суд апеляційної інстанції в оману, натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що захисник ОСОБА_7 отримав копію оскаржуваного судового рішення 28.02.2023, тобто до укладення, за його словами, відповідного договору про надання правової допомоги засудженому ОСОБА_8 03.03.2023, що свідчить про те, що станом на день отримання копії, тобто на 28.02.2023, захисник ОСОБА_7 мав відповідні повноваження на здійснення захисту свого підзахисного засудженого ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, захисник ОСОБА_7 не скористався передбаченими для нього нормами КПК України правами та обов`язками, зокрема, не реалізував вчасно своє право на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Інших доказів, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, матеріали провадження не містять.

Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом із додатками підлягає поверненню останньому.

Разом із тим, заслуговують на увагу та відповідають дійсності твердження захисника про те, що його підзахисний, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, не отримував копію оскаржуваної ухвали суду 1-ої інстанції, оскільки такі доводи підтверджуються відсутністю в матеріалах провадження відмітки про вручення або надіслання копії оскаржуваного судового рішення засудженому ОСОБА_8 .

При цьому, положення ч. 3 ст. 395 КПК України встановлюють, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відтак, враховуючи факт неотримання ОСОБА_8 , засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі, копії оскаржуваної ухвали суду 1-ої інстанції від 25.07.2022, колегія суддів вважає за необхідне направити копію оскаржуваної ухвали засудженому ОСОБА_8 , роз`яснити захиснику ОСОБА_7 те, що його підзахисний має право на підставі п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 та ч. 2 ст. 467 КПК України звернутись до суду із апеляційною скаргою на вказану ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 25.07.2022.

Керуючись ст.ст. 24, 117, 370, 395, 399, 401, 405, 419, 467, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського райсуду м. Одеси від 25.07.2022, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Одеської обл. від 22.12.2004 та постанови Верховного Суду України від 06.09.2005.

Апеляційну скаргу разом із усіма доданими матеріалами повернути захиснику ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4