Справа №333/2772/22
Провадження №1-кс/333/365/23
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчої Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000962 від 09 липня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2023 року слідча СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 09 липня 2022 року до СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали від ВЗІСД ГУНП в Запорізькій області відповідно до яких, встановлено що невстановлені особи на території оперативного обслуговування ВП № 4 ЗРУП зберігають, придбавають, транспортують, пересилають з метою подальшого продажу товари з підробленими марками акцизного податку, а також збувають незаконно виготовлені підроблені марки акцизного податку. На підставі яких того ж дня були внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України за №0000962. 26 вересня 2022 року кримінальні провадження №0000962 від 09 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України та №0000836 від 26 липня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, були об`єднані за № 000962 та проведення досудового розслідування в об`єднаному проваджені доручено СВ відділу поліції № 4 ЗРУП ГУНП В Запорізькій області. Крім того, 06.09.2022 року СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області були внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України за № 0001336. 11.11.2022 року кримінальні провадження №0000962 від 09 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України та № 0001336 від 06 вересня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, були об`єднані за № 000962 та проведення досудового розслідування в об`єднаному проваджені доручено СВ відділу поліції № 4 ЗРУП ГУНП В Запорізькій області.

31 січня 2023 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді Комунарськогго районного суду було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 у кв. АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено мобільний телефон Xiaomi, imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 з сім картками «Київстар» з номером НОМЕР_3 та «Водафон» НОМЕР_4 , яким постійно користується ОСОБА_4 .

Вказаний мобільний телефон 31 січня 2023 року визнано речовим доказом у даному кримінальному проваджені та надано доручення на проведення його огляду.

Вилучений мобільний телефон, точніше інформація, яка в ньому міститься, має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вона стосується придбання, транспортування, зберігання та збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, тобто вилучений мобільний телефон зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

31.01.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27 ч.1 ст.204 КК України.

03.202.2023 року через канцелярію суду надійшли письмові заперечення адвоката ОСОБА_5 на захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, згідно яких власник майна та його представник, вважають клопотання слідчої не обґрунтованим. Згідно заперечень не доведено обставин, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а також не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідча в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчої посилаючись та те, що майно, на яке просить накласти арешт слідча, є власністю ОСОБА_4 , телефон який має певну цінність, і оскільки ОСОБА_4 не працює, має мінливий дохід, що не дає змоги йому придбати новий телефон. Крім цього, посилання слідчої на необхідність накладення арешту на майно з тих підстав, що ОСОБА_4 може пошкодити, зіпсувати, знищити або іншим чином приховати інформацію, яка начебто має значення для кримінального провадження, є надуманими.

Вислухавши пояснення слідчого, власника майна ОСОБА_4 , та його представника адвоката ОСОБА_5 , дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України (кримінальне провадження №0000962). До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

З огляду за зміст клопотання слідчого і надані нею пояснення у суді зазначений вище предмети, які було вилучено під час проведення обшуку, є в розумінні ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою: забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності і співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.98, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, по кримінальному провадженню №0000962 від 09 липня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон Xiaomi, imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 з сім картками «Київстар» з номером НОМЕР_3 та «Водафон» НОМЕР_4 , який було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 у кв. АДРЕСА_1 . Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1