Справа № 286/3512/22
У Х В А Л А

29.12.2022 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

начальника СВ ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2022 року слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи на меті умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту наркотичного засобу в особливо великих розмірах, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та при невстановлених обставинах незаконно придбали особливо небезпечний наркотичний засіб - канабісу смола в особливо великих розмірах, тобто в розмірах понад 500 грам.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, 27 грудня 2022 року ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах помістили до автомобіля марки «УАЗ» д/з НОМЕР_1 , на якому, діючи умисно та за попередньою змовою між собою, з метою особистого збагачення за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів перевозили його в напрямку с. Селезівка Словечанської ТГ Коростенського району, тим самим незаконно вчиняли дії з особливо небезпечним наркотичним засобом в особливо великих розмірах з метою його збуту.

27 грудня 2022 року, близько 14 години, в лісовій місцевості поблизу с. Селезівка Словечанської ТГ Коростенського району ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час незаконного перевезення з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах було виявлено співробітниками Державної прикордонної служби України.

Своїми умисними діями, вираженими у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України

27.12.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України.

Враховуючи вищевикладене, 28.12.2022 року ОСОБА_5 досудовим слідством було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_5 свою вину не визнав.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає на території Волинської області, тобто на віддаленій відстані від місця проведення досудового розслідування.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних в цьому кримінальному проваджені, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, особистістю останнього, та способом скоєння кримінального правопорушення, що в своїй сукупності свідчить про те, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення та ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваних в цьому кримінальному провадженні, зважаючи на неможливість запобігання цим ризикам іншим шляхом чи застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, що свідчить про обґрунтованість вищезазначених аргументів, при цьому підозрюваний ОСОБА_5 є мешканцем іншої області, що фактично унеможливлює здійснення контролю за ним з боку слідчого та прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу та забезпечення безпеки оточуючих, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Прокурор та начальник слідчого відділення в судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що раніше проблем із законом він не мав, наркотичні засоби не вживає. Намірів ухилятись від слідства він не має, просить суд застосувати до нього домашній арешт або визначити заставу.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, пояснивши, що в ОСОБА_13 не було мети збути наркотичні засоби. Доказів ризиків суду не надано, міра запобіжного заходу є суворою.

Захисник ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання заперечив, просить суд пом`якшити міру запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

27.12.2022 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України. Вказані відомості внесені у зв`язку з тим, що 27.12.2022 року о 14 год. 40 хв. співробітниками ДПСУ в лісовому масиві поблизу с. Селезівка Словечанської ТГ Коростенського району, було затримано автомобіль марки «УАЗ», р.н. НОМЕР_1 , в якому знаходилися чотири особи та сумки заповнені подрібненою рослиною масою зеленого кольору із зовнішніми ознаками наркотичного засобу - канабісу, в особливо великих розмірах.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років.

28.12.2022 року о 14 год. 31 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст.307 КК України, враховує положення ст.ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя на стадії проведення досудового розслідування не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих та досліджених в судовому засіданні доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб досудового розслідування.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом з цим, слідчий суддя враховує резонансність кримінального правопорушення, спосіб та зухвалість його вчинення в умовах воєнного стану в межах контрольованого прикордонного району з РБ, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також суперечність показів під час його допиту та пояснень у судовому засіданні, те, що він проживає на віддаленій відстані від місця проведення досудового розслідування, а тому фактично позбавляє можливості здійснення контролю за ним з боку слідчого та прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, який ніде не працює, займається різного роду заробітками, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та відмічає, що він має постійне місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Поряд з тим, слідчий суддя не може покласти в основу рішення у справі посилання на хворобу підозрюваного ОСОБА_5 на неможливість його утримання в умовах СІЗО, оскільки згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого останньому встановлено діагноз хронічний гастрит, що ніяким чином не виключає можливість утримання в умовах тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

ОСОБА_5 затримано 28.12.2022 року, про що свідчить протокол затриманої особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 28.12.2022 року.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на наведені норми, слідчий суддя не визначає розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 25 лютого 2023 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1