Справа № 461/2099/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1011/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Львівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, а також про зобов`язання вчинити певні дії.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 , оскільки за результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим ГУ НП у Львівській області 19.09.2019 прийнято рішення про його закриття у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, яке залишено без змін Львівським апеляційним судом.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2022 скасувати.

Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що копія ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2022 була отримана ним рекомендованим листом з повідомленням про вручення 24.10.2022.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2022 є помилковою.

Наголошує, що судом не наведено положення КПК України, яким дозволено встановлювати взаємозв`язок ч.1.ст.214 КПК України та ч.1 ст.2 КК України, а також при поданні потерпілим скарги на бездіяльність уповноважених осіб стосовно обов`язкового виконання ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України.

Вказує, що судом не наведено положення КПК України щодо встановлення для потерпілого обов`язку виконувати ч.5 ст.214 КПК України, а також не наведено положення КПК України, яким суду дозволено самостійно встановлювати межі розгляду справи та порушувати ч.ч.2, 3 ст.214 КПК України з позбавленням потерпілого права на оскарження висновку слідчого судді (обґрунтування ухвали) у порядку п.1) ч.1 ст.303 КПК України.

Апелянт вважає, що суд не вказав положення КПК України яким дозволено не задовільнити вимогу скарги щодо ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, виступ заявника ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до таких висновків.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 04 травня 2022 року, то матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що судом не наведено положення КПК України, яким дозволено встановлювати взаємозв`язок ч.1.ст.214 КПК України та ч.1 ст.2 КК України, а також при поданні потерпілим скарги на бездіяльність уповноважених осіб стосовно обов`язкового виконання ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України, апеляційний суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до змісту ч.1-3 ст. 214 КПК України вбачається, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Водночас критерієм, що дає змогу вважати заяву про кримінальне правопорушення такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після чого здійснюється проведення подальшого досудового розслідування в порядку, визначеному КПК України.

Внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Провівши системний аналіз вище наведених законодавчих положень колегія суддів приходить до висновку, що норми процесуального права, визначені ст. 214 КПК України, покликані забезпечити застосування норм матеріального права, визначених Кримінальним Кодексом України, що й обумовлює взаємозв`язок ч.1.ст.214 КПК України та ч.1 ст.2 КК України.

Щодо доводів апелянта стосовно позбавленням потерпілого права на оскарження висновку слідчого судді (обґрунтування ухвали) у порядку ч.1 ст.303 КПК України, то такі не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься лист Львівської обласної прокуратури від 12.04.2022 року №31/1-3519-21 (а.с. 8), з якого вбачається, що слідчим ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №000000844 від 03.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за заявою ОСОБА_6 щодо неправомірних дій службових осіб ГУНП у Львівській області, органів прокуратури України. Розслідування вказаного кримінального провадження розпочато Національним антикорупційним бюро України на підставі ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 27.06.2018, якою задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення. За результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим СУ ГУ НП у Львівській області 19.09.2019 прийнято рішення про його закриття у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, яке залишено без змін Львівським апеляційним судом.

Зважаючи на вище наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що доводи ОСОБА_6 про помилковість оскаржуваної ухвали є необґрунтованими та безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 та вважає, що слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та обґрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні вищезазначеної скарги ОСОБА_6 .

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскарженої ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 04 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4