Справа № 309/2800/22
Провадження № 1-кп/309/176/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000246 від 30 червня 2022 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_3

Адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 29 червня 2022 року працівниками сектору реагування патрульної поліції Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, затверджених начальником Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Головного управління Національної поліції в Закарпатській області полковником поліції ОСОБА_8 , здійснювалось патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в м. Хуст та Хустському районі Закарпатській області.

Того ж дня, близько 21 години 20 хвилин на вулиці Августина Волошина в м. Хуст, на відстані приблизно 150 метрів від вулиці Садова, в напрямку м. Мукачево, у зв`язку з порушенням п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 відповідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», екіпаж сектору реагування патрульної поліції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області зупинив транспортний засіб, автомобіль «ВАЗ 21061» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Після перевірки відповідних документів на право керування транспортним засобом, у ході розмови з гр. ОСОБА_3 , було виявлено, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», за результатами якого підтвердився факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому працівник поліції ОСОБА_7 почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме «керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння».

Через декілька хвилин ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, розраховуючи на можливість не складання ОСОБА_7 щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, тобто розраховуючи на не вчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови поклав грошові кошти в сумі 100 Доларів США в багажний відсік службового транспортного засобу марки «Рено Дастер» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », тобто надав неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Виявивши неправомірну вигоду, працівник СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовилися від отримання згаданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» проінформували про подію, що мала місце, через гарячу лінію «102» органи Національної поліції України.

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи допитаним у судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення, у яких підтвердив обставини його вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу його вчинення. Так, обвинувачений указав, що дійсно все відбулося так, як зазначено в обвинувальному акті, а саме, що він 29.06. 2022 р. близько 21 год. в м. Хуст на відстані приблизно 150 м. від вул. Садова в напрямку м. Мукачево він керував автомобілем «ВАЗ 21061» н.з. НОМЕР_1 , та був зупинена працівниками поліції, оскільки він був не пристебнутий ременем безпеки. Після зупинки працівник поліції виявив , що він перебуває у стані алкогольного спяніння, та почав складати відносно нього протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП . Тоді він з метою не складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення поклав у багажник службового автомобіля 100 доларів США, після чого працівники поліції про вказану подію повідомили на лінію 102. У вказаному кається та просить вибачення.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах обвинуваченого дії з використанням наданої влади та службового становища.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, який передбачений ч.1 ст.369 КК України відноситься до не тяжких злочинів

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття .

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, зробив переоцінку своєї поведінки, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, враховуючи думку прокурора щодо необхідної міри покарання та досудову доповідь складену Хустським РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 27.10.2022 р. суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений на даний час ніде не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружина ОСОБА_3 також не працює, а тому суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочити йому сплату штрафу.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню- відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та , враховуючи вимоги ст. ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376,615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розмірі 1000 ( одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. ( сімнадцять тисяч).

На підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_3 виплату штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на десять місяців а саме по 1700 грн. ( одна тисяча сімсот) кожного місяця.

Речовий доказ у справі - грошові кошти у розмірі 100 доларів США , які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 7 липня 2022 р. звернути в дохід держави.

Речовий доказ у справі компакт диск з відеозаписом нагрудної боді камери 8064, який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 7 липня 2022 р. залишити в матеріалах справи.

Арешт , який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 30 червня 2022 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1