Справа № 357/81/23
У Х В А Л А

10 січня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено обороноздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян, громадських обєднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України зброя, боєприпаси ( крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання вибухових пристроїв 05.01.2023 року приблизно о 12 годині, перебуваючи на сходах восьмого поверху під`їзду номер 5 багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи що вказаний предмет є вибуховим пристроєм, всупереч встановленому Законом порядку, незаконно придбав-знайшов гранату «Ф1» із підривником «УЗРГМ», яку поклав до правої кишені штанів, в які був одягнений та зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу до 14 години 15 хвилин 05.01.2023 року.

У подальшому, 05.01.2023 року о 14 годині 15 хвилин неподалік будинку АДРЕСА_3 працівниками поліції було зупинено ОСОБА_5 на предмет зберігання заборонених в обігу речей. В ході затримання та особистого обшуку в правій кишені штанів, в які був одягнений ОСОБА_5 виявлено та вилучено гранату «Ф1», яка відповідно до акту перевірки об`єктів на наявність вибухових матеріалів від 05.01.2023 виданого старшим інспектором СЗВ № 2 ВВТС ОСОБА_6 , є гранатою «Ф1» з маркуванням в донній частині «107 88-77Т» та підривачем «УЗРГМ» з маркуванням на важелі підривача «11-77 УЗРГМ» та на внутрішній стороні «386-94-770» та являється боєприпасом, який останній незаконно придбав, носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Необхідність застосування зазначеного запобіжного заходу вмотивована в клопотанні тим, що у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також, існуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Посилаючись на вказане, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий підтримала клопотання, просила його задовольнити частково, виключивши пункт 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що інкримінований злочин вчинив, гранату знайшов у під`їзді. Щиро кається у вчиненому та не заперечує проти обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

06.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 вручене 09.01.2023 року о 17 год. 00 хв.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом огляду приміщення, протоколом затримання ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Обговорюючи питання наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то існування зазначеного ризику, то даний ризик є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину протигромадської безпеки, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, на даний час підозрюваний ніде не працює, в останнього відсутні будь-які доходи, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Для запобігання цього ризику вважає достатнім застосувати до підозрюваного найбільш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України.

Разом із тим, в клопотанні не обгрунтовано та в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено необхідність покладення на підозрюваного такого обов`язку як носіння електронного засобу контролю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Із системного аналізу змісту положень Глави 18 «Запобіжні заходи, затримання особи» КПК України вбачається, що запобіжні заходи, в тому числі особисте зобов`язання, застосовуються в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КПК України 06.01.2023 року.

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід лише в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.03.2023 року включно.

З огляду на викладене, клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 9, 177, 179,193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.03.2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, зокрема:

1. прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження);

2. не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Повідомити ОСОБА_5 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_5 обов`язків покласти на слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, якщо справа перебуває у провадженні суду на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1