Справа № 333/6742/22
Провадження № 1-кс/333/632/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах особи, на майно якої накладено арешт ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту.

Посилається на те, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжі) знаходиться кримінальне провадження № 0000084 від 04.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. 31.08.2022 року старшим слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжі) ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 (справа № 195/1635/22), проведений обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає ОСОБА_4 , в ході проведення якого виявлено та вилучено майно. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 195/1635/22 від 05.09.2022 (провадження № 1-кс/195/309/22) на зазначене вище майно накладено арешт. Вважає, що у даному кримінальному провадженні є підстави для скасування арешту майна.

В судове засідання заявник та слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжі) не з`явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких причин.

Згідно з положеннями ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст.94, 132, 173 КПК повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Матеріалами, кримінального провадження встановлено, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжі) знаходиться кримінальне провадження №0000084 від 04.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження 31 серпня 2022 року слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на підставі ухвали слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року проведено обшук проведено квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вилучено: 4000 грн., купюрами номіналом 1000 грн. у кількості 4 штуки; 33500 гри, купюрами номіналом 500 грн. у кількості 67 штук; 3900 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів СІІІА, у кількості 39 штук; 50 доларів СПІД, однією купюрою номіналом 50 доларів США; два фрагменти аркушів паперу жовтого кольору з рукописними записами.

Відповідно до постанови слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДЕР, розташованого у м. Мелітополі від 31 серпня 2022 року - вказані вище речі, документи та грошові кошти було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000084 від 04 травня 2022 року.

Слідчий суддя вважає, що вказані речі, документи та грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України та є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також тільки заборона користування та розпорядження вказаним майном може запобігти його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати; знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи те, що вказані речі, документи га грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі, документи та грошові кошти може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на зазначене в клопотанні майно накладено обґрунтовано.

Доводи клопотання про відсутність на теперішній час доказівпричетності ОСОБА_4 до інкримінованого кримінального правопорушення, не можуть бути підставою для скасування арешту, оскільки на даній стадії процесу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію, доведеність чи недоведеність винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доцільність накладення арешту обґрунтовано тим, що з огляду на те, що вилучене майно є доказом у даному кримінальному провадженні, і може бути використане для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема з метою їх збереження та для подальшого проведення слідчих дій, призначення судових експертиз з урахуванням наявності ризиків приховування чи зміни властивостей транспортного засобу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином суд вважає, що заявником не доведено, що наразі відсутня потреба у застосуванні арешту, а також що арештоване майно, не має доказового значення для розгляду справи, а арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах особи, на майно якої накладено арешт ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1