У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/250/23

Номер провадження 1-кп/184/78/23

17 березня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши дистанційно у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000018 від 06.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000018 від 06.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 17.03.2023 року. Враховуючи ті обставини, що строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 спливає, а фактична можливість завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою відсутня, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки ризики, які зазначені в увалі слідчого судді не зменшились і вказані ризики виправдовують тримання під вартою обвинуваченої особи. ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відноситься кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин він може покинути відомі місця його проживання та виїхати за межі м. Покров та України. Крім того, ОСОБА_3 вчинив даний злочин стосовно малолітньої особи у присутності свого неповнолітнього знайомого, якого допитано як свідка у кримінальному провадженні, та який викриває ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, що свідчить про те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_3 , може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній постійних засобів для існування не має, не навчається, не працює, ніяких дій спрямованих на працевлаштування не вживав та не вживає, на життя заробляє випадковими заробітками, в тому числі і шляхом вчинення корисливих злочинів. Крім того, ОСОБА_3 , який раніше вчинив ряд корисливих злочинів, ухвалою колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12.02.2023 року. Проте, перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті, ОСОБА_3 , порушив встановлені рішенням суду, обов`язки, та продовжує вести злочинну діяльність. Приймаючи до уваги викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, буде продовжувати вчиняти злочини.

Зазначені обставини вказують на існування обґрунтованих ризиків, передбаченого п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає. Встановлені ризики на цей час не змінилися і не зникли, так як залежать від образу життя та поведінки самого ОСОБА_3 .. Тому, є необхідність клопотати перед судом про продовження цього запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) та захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) у судовому засіданні, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу заперечували та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою АДРЕСА_1 .

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ч. 5 ст.132 КПК України, унормовано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Крім того, відповідно до Рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014, продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд виходить з наступного.

Так, заслухавши учасників процесу, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 ніде офіційно не працює, ніде не навчається, будь яких соціальних чинників, які б стримували останнього залишитись за місцем свого мешкання. Крім того, при оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, свідком у даному кримінальному провадженні є неповнолітня особа, яка раніше знайома з ОСОБА_3 .. Об`єктивні покази цих свідків в судовому засіданні мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_3 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідка та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_3 судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, і знову вчинив корисливий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд, згідно ст.178 КПК України враховує, наявність вищевказаних ризиків.

З огляду на наведене та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого аніж тримання під вартою запобіжного заходу, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.

Крім того, ОСОБА_3 , який раніше вчинив ряд корисливих злочинів, ухвалою колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12.02.2023 року. Проте, перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті, ОСОБА_3 , порушив встановлені рішенням суду, обов`язки, та продовжує вести злочинну діяльність. Приймаючи до уваги викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, буде продовжувати вчиняти злочини.

Зокрема, особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України та відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого і захисника в застосуванні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , оскільки обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти уникненню вищезазначених ризиків.

Згідно ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, що буде достатнім для виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, із покладанням на останнього, у разі внесення застави, процесуальних обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч. 5 ст.194 КПК України, строком до 15.05.2023 року включно.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, вище вказана уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 17 березня 2023 року до 15 травня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на Нікопольський РУП ГУНП в Дніпропетровській області та державну установу, під вартою в якому знаходиться обвинувачений.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання останнім обов`язків, визначених КПК України. Заставу визначити у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із м. Покров без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1