Справа № 544/307/23
пров. № 1-кп/544/73/2023
Номер рядка звіту 21
В И Р О К

іменем України

28 березня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000038 від 01.02.2023, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марусіно Хабаровського краю, РФ, мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, утриманців не має, пенсіонера, невійськовозобов`язаний, участі в АТО, ООС, бойових діях, ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не приймав, особою з інвалідністю та депутатом не являється, раніше несудимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

29.01.2023 приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання разом з ОСОБА_5 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та протиправно, стоячи обличчям до обличчя, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітини, від чого остання впала на диван, коли потерпіла намагалась підвестись, наніс ще один удар кулаком правої руки в область грудної клітини зліва. Після того, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя. А далі наніс один удар дерев`яним табуретом по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої підочно-вилицевої-щічної ділянки обличчя, синця проекції тіла нижньої щелепи зліва, синця груднини, гематоми зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки та основи колінного суглобу з посттравматичним синовіїтом, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла у судовому засідання проти скороченого порядку розгляду кримінального провадження не заперечувала, про що подала відповідну заяву.

У судовому засіданні прокурор просив суд призначити міру покарання пов`язану з арештом, враховуючи обтяжуючі обставини вказані в обвинувальному акті та те, що прокурор має сумніви у сплаті обвинуваченим штрафу, який не може бути в подальшому замінений на громадські роботи.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала міру покарання яку просив прокурор.

Обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої. Додатково вказав, що обставини вчинення правопорушення частково не пам`ятає, проте не виключає, що він дійсно вчинив як вказано у обвинувальному акті. На даний час має поганий стан здоров`я, постійно підвищується тиск, в результаті чого нещодавно переніс інсульт. Є пенсіонером, отримує пенсію яка складає близько 2000 грн. Просив не позбавляти його волі.

Захисник у судовому засіданні просив суд не призначати арешт обвинуваченому, оскільки це є найтяжча міра покарання. Просив призначити міру покарання у вигляді штрафу, оскільки обвинувачений отримує пенсію і має можливість сплатити його, вину визнав, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої. Крім того, захисник зазначив, що матеріали кримінального провадження містять виключно позитивні відомості щодо обвинуваченого та декілька пом`якшуючих обставин, що дає всі підстави для призначення більш м`якої міри покарання.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину у побуті, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) тощо.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, як, умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я правильна.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щира каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК містить декілька альтернативних видів покарань і порівняно з таким видом покарання, як арешт, передбачає більш м`які види покарання (штраф).

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття; обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Призначаючи покарання, суд також враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік (є пенсіонером) та те, що ОСОБА_3 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, близько тридцяти років співмешкає з потерпілою ОСОБА_5 , скарг на дії обвинуваченого від якої до поліції не надходило (що не підтверджується матеріалами кримінального провадження), утриманців не має, необтяжений соціальними зв`язками, матеріально забезпечений (отримує пенсію), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проте за станом здоров`я потребує постійного догляду, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Суд звертає увагу також на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутня будь-яка характеристика на особу обвинуваченого, яка б вказувала на його негативну поведінку у суспільстві.

Прохання прокурора призначити обвинуваченому більш тяжчу міри покарання у вигляді арешту, базується виключно на непрямих та надуманих доказах, що на думку суду не може бути взято до уваги.

У своєму виступі прокурор не навів мотивів про те, чому мети покарання неможливо досягти при застосуванні більш м`якої міри, передбаченої санкцією частини статті.

Врахувавши викладене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 за вчинене заслуговує покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафув межах санкції статі, за якою він засуджується. Саме таке покарання буде співмірним діянню, характеристиці та віку особи.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1