Справа № 947/6408/23
Провадження № 1-кс/947/2574/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000581 від 22.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 255-1, ч. 1 ст. 255-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 255-1, ч. 1 ст. 255-2 КК України, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 04.08.2022 відбулась зустріч, так зване злочинне зібрання (сходка), з числа осіб, які завдяки своєму кримінальному авторитету, а також статусу в кримінальному світі, здійснюють умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу, сприяють, спонукають, координують та організовують злочинців, серед заарештованих, а також тих, які перебувають на волі.

Досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням було розпочато за наступних обставин: від співробітників УСР в Одеській області ДСР НПУ надійшов рапорт, в якому зазначено, що особи, які здійснюют злочинний вплив організували, сприяли у проведенні та взяли участь у злочинному зібранні для планування розподілу сфер злочинного впливу.

Так, досудовим розслідуванням, за результатами проведених НСРД та інших слідчих дій та оперативних заходів було встановлено, що ОСОБА_5 , на прикінці липня місяця 2022 року, підтримуючи злодійські традиції, будучи особою, перебуваючи в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, так званого «вора в законі» на прізвисько « ОСОБА_6 », використовуючи свій авторитет та неформальну владу у кримінальному світі, із використанням мобільного зв`язку надав обов`язкову для виконання вказівку своєму ставленику (положенцу) - так званому «смотрящему» за установою ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 на прізвисько « ОСОБА_8 », про організацію та проведення за участі ОСОБА_5 злочинного зібрання (сходки) представників злочинних організацій, осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу сфер злочинного впливу, а саме з метою вирішення питання про призначення (ставлення) так званого «смотрящего» за злочинною діяльністю в м. Чорноморськ, Одеської області. При цьому, ОСОБА_5 вказав, що на цьому злочинному зібранні повинні бути присутні довірені особи ОСОБА_7 , тобто інші кримінальні авторитети та особи які поширюють злочинний вплив на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також зазначив що обов`язковою у цій сходці є участь осіб, які раніше займали статус «смотрящих» за криміналітетом у м. Чорноморськ, Одеської області, серед яких ОСОБА_9 , на кримінальне прізвисько « ОСОБА_10 » та ОСОБА_11 , на кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 », для особистого спілкування з цими особами з приводу їх пропозицій на кандидатуру «смотрящего» за м. Чорноморськ, Одеської області.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію злочинного зібрання (сходки) представників злочинних організацій, осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу сфер злочинного впливу, діючи умисно, ОСОБА_7 , маючи всю повноту неформальної влади на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та статус «смотрящего» за установою, будучи особою в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, наприкінці липня 2022 року довів до відома рішення «вора в законі» ОСОБА_5 ( ОСОБА_13 ) про організацію злочинного зібрання (сходки) іншим близьким та довіреним особам серед заарештованих та засуджених в ДУ «ОСІ», які на його думку ведуть «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, а саме: ОСОБА_14 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_15 », що має так званий статус «бродяга» та на той час виконував функції, так званого, «смотрящего» за першим корпусним відділенням ДУ «ОСІ».

Надалі, 04.08.2022 о 11 годині 30 хвилин зазначені особи, діючи в порушення встановлених вимог відбування покарання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь у злочинному зібранні (сходці), прибули до одного з приміщень ДУ «Одеський слідчий ізолятор» де їх вже чекав ОСОБА_7 та за викликом останнього проходили до приміщення для особистої бесіди з «вором в законі» ОСОБА_5 . Бесіда відбувалася з використанням мобільного телефону, при увімкнутому гучному зв`язку, забезпечуючи таким чином іншим учасникам можливість особисто чути «вора в законі».

Крім того, встановлено, що до близького кола спілкування вищевказаних осіб в тому числі входить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має кримінальне прізвисько « ОСОБА_10 », один з активних представників криміналітету, на даний час знаходиться в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2023 року проведено обшук за місцем перебування ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: блокнот зеленого кольору із чорновими записами; аркуші паперу із чорновими записами.

23.02.2023 року слідчим у відповідності до вимог ст. 98 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, проте від останнього до суду надійшла заява про розгляд даного клопотання без його участі.

Крім того, в заяві слідчий зазначив, що органом досдуового розслідування було вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_9 про час та дату розгляду вказаного клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За огляду на норми кримінального процесуального законодавства, а також враховуючи наявність від слідчого заяви про розгляд даного клопотання за його відсутності, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду даного клопотання за відсутності власника вилученого майна, а також слідчого та прокурора.

Таким чином, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000581 від 22.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 255-1, ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, 23.02.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси було проведено обшук за місцем перебування ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: блокнот зеленого кольору із чорновими записами; аркуші паперу із чорновими записами.

Оскільки за фактичними обставинами даного кримінального провадження у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 ймовірно може бути причетним до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що у виявлених та вилучених речах можуть міститися відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються в рамках даного кримінального провадження, що свідчить про їх відповідність критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Викладене підтверджується долученою до даного клопотання постановою слідчого від 23.02.2023 року, якою вилучене майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

За таких обставин, підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є достатність підстав вважати, що вилучені речі є речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, в свою чергу метою арешту майна є необхідність забезпечення їх збереження.

Що стосується завдання арешту майна, то слідчий суддя враховує, що у сторони обвинувачення наявна процесуальна необхідність у забезпеченні дослідження інформації щодо незаконної діяльності зазначених осіб, їх спілкування між собою та безпосередньо з особами, які входять до кримінального світу Одеського регіону та за його межами, яка може міститися у вилученому блокноті та чорнових записах , крім того вилучені речі можуть містити інформацію щодо руху грошових коштів, отриманих злочинним шляхом та грошових коштів, які використовуються для підтримання злочинної діяльності та розподілу сфер злочинного впливу, а відтак, в цілях запобігання знищення, псування та пошкодження такої інформації, необхідним є накладення арешту на вищевказане майно.

Означеними підставою, метою та завданнями арешту майна пояснюється також необхідність, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, застосування заборони користування та розпорядження зазначеним у даному клопотанні майном.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000581 від 22.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 255-1, ч. 1 ст. 255-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 23.02.2023 під час проведення обшуку за місцем перебування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , камера № 299/10, а саме на:

?Блокнот зеленого кольору із чорновими записами;

?Аркуші паперу із чорновими записами.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1