ЄУН 398/3062/20
Провадження 1-кс/389/520/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданн в приміщенні суду міста Знам`янка заяву судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження за №0001133 від 08.06.2020 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.152, ч.1 ст.162 КК України (№1-кп/389/209/21, ЄУН 398/3062/20),-

ВСТАНОВИВ:
З 28.01.2022 у провадженні судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження за №0001133 від 08.06.2020 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.152, ч.1 ст.162 КК України (№1-кп/389/209/21, ЄУН 398/3062/20).

08.11.2022 до канцелярії Знам`янського міськрайонного суду надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Самовідвід суддя мотивувала тим, що сторона захисту має сумніви у її професійності та сумніви в упередженості судді. Крім того, 31.10.2022 адвокат ОСОБА_5 звернувся до голови суду з заявою, в якій просить вказати кількість розглянутих справ та справ, що перебувають в провадженні судді ОСОБА_3 , а також, вказати розмір державної винагороди, що отримує суддя ОСОБА_3 . Дані факти та витребування даних, які не стосуються розгляду кримінального провадження суддя розцінює як необґрунтований тиск на неї. Також, зазначає, що у обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника склалася стійка думка щодо неупередженості, об`єктивності та професійності судді під час розгляду зазначеного кримінального провадження, їх поведінка в судовому засіданні та поза ним, згідно з вимогами ч.3 ст.6, ч.ч.1,2 ст.48, п.5 ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» свідчать про втручання у її діяльність як судді та неповагу до суду з метою перешкоджання виконання суддею службових обов`язків або досягнення винесення неправосудного рішення. Вважає, що дані обставини, є перешкодою для розгляду вказаного кримінального провадження.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлена належним чином, письмових пояснень не надала, причини неявки суду не відомі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви про самовідвід за своєї відсутності, заперечував щодо задоволення заяви, оскільки внаслідок задоволення заяви про самовідвід, розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 почнеться спочатку новим складом суду, що призведе до затягування розгляду справи, що може негативно вплинути на дотримання вимог ст.28 КПК України. Також, зазначив що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід не містить підстав для відводу судді, визначених ст.ст.75-76 КПК України. Зокрема, 13.10.2022 у іншому складі суду розглядалась заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 за результатами розгляду вказаної заяви в задоволенні відводу судді відмовленою За період з 13.10.2022 та до часу подання суддею ОСОБА_3 самовідводу, жодне судове засідання не відбувалося, нові фактичні відомості щодо підстав для відводу, визначених КПК України, не здобуто.
Представники потерпілих та потерпілі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви ОСОБА_3 про самовідвід повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд заяви про самовідвід за своєї відсутності, залишили вирішення даного питання на розсуд суду.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши доводи, викладені у заяві про самовідвід судді ОСОБА_3 , письмові заяви сторін кримінального провадження та матеріали справи ЄУН 398/3062/20, суд вважає, що у задоволенні заяви про самовідвід необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим.
Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно із частиною 1 статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Також, згідно з частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).
Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Так, згідно з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі. Вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Отже, для вирішення питання щодо відводу (самовідводу) судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.
Так, суддя ОСОБА_3 у своїй заяві про самовідвід зазначає про те, що сторона захисту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 фактично не погоджується з її процесуальними діями та рішеннями як головуючого судді під час розгляду даного кримінального провадження, зокрема, тривалими періодами між судовими засіданнями тощо. Слід зазначити, що незгода учасників кримінального провадження із процесуальними рішеннями по справі є підставою для їх оскарження в апеляційному чи касаційному порядку, і оцінку таким процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

Крім того, наведені у заяві про самовідвід обставини щодо звернення адвоката ОСОБА_5 до голови суду з проханням повідомити йому про кількість розглянутих справ та справ, що перебувають у провадженні судді ОСОБА_3 , зазначення розміру її державної винагороди, також не можна визнати такими, що виключають можливість участі судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , оскільки не містять ознак жодної з підстав, передбачених статтями 75 та 76 КПК України.
Стосовно даних обставин, також, слід зазначити наступне.
Стаття 129 Конституції України передбачає, що суддя у здійсненні правосуддя є незалежним.
На захист цього принципу законодавство встановлює кримінальну відповідальність за втручання у діяльність судових органів (ст. 376 Кримінального кодексу України).
Також, відповідно до п.9 ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний звернутися із повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора упродовж п`яти днів після того, як йому стало відомо про таке втручання.

Крім того, прояви неповаги до суду, дії учасників кримінального провадження, які свідчать про явну зневагу до суду можуть мати наслідком їх притягнення до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185-3 КУпАП.

Тому, враховуючи вищенаведене суддя за наявності обставин, які свідчать про втручання у його діяльність як судді або неповаги до суду з метою перешкоджання виконання суддею службових обов`язків, досягнення винесення неправосудного рішення має звернутися із відповідним повідомленням до Вищої Ради Правосуддя або інших компетентних органів.

При цьому, суть заявленого самовідводу зводиться до припущень з приводу того, що у сторони захисту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 склалася стійка думка щодо упередженості, об`єктивності та професійності судді під час розгляду зазначеного кримінального провадження.

Такі твердження самі по собі не можуть слугувати достатньою підставою для самовідводу судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 та її особисту зацікавленість в результатах розгляду заяви, оскільки є лише суб`єктивним припущенням заявника.

Крім того, доказів, які підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликали сумнів у її неупередженості під час розгляду цієї справи, з матеріалів справи та доводів заяви про самовідвід не встановлено.

У самій же заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 не зазначено про будь-яку особисту зацікавленість у вирішенні цієї справи на користь будь-яких осіб, а самовідвід заявляє тільки з метою, щоб у стороннього спостерігача не виникло сумнівів у її неупередженості.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали кримінального провадження та зміст заяви про самовідвід, судом не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду зазначеного кримінального провадження, й крім того судовим розглядом не встановлено існування обставин, які б унеможливлювали прийняття суддею ОСОБА_3 об`єктивного судового рішення, тобто заявлений самовідвід не містить належних та конкретних даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 371, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження за №0001133 від 08.06.2020 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.152, ч.1 ст.162 КК України (№1-кп/389/209/21, ЄУН 398/3062/20), - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1