Провадження № 1-в/127/715/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2022 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.08.2020,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86): ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.08.2020.
Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 відбув 2/3 строку призначеного покарання та своє поведінкою і ставленням до праці за період відбування покарання довів своє виправлення.
Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з мотивів викладених у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання установи, зазначив, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, неодноразово звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив, а тому прокурор просив суд відмовити у задоволені клопотання. Крім того, населений пункт, в якому мешкав ОСОБА_3 , на даний момент є тимчасово-окупованим, а тому засуджений не матиме змоги повернутись додому.
Засуджений ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд клопотання у його відсутність.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
З урахуванням вказаного, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність засудженого ОСОБА_3 та з урахуванням заяви останнього.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
На даний час ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправа колонія (№ 86)».
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.08.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
З матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що останній відбув 2/3 строку покарання 30.09.2022, за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, вимог режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 8 разів заохочувався адміністрацією установи.
Разом з тим, відповідно до довідки Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_3 не працевлаштований на виробництві та в майстернях установи, однак ОСОБА_3 залучається до робіт з благоустрою установи, а саме їдальні та об`єктів комунально-господарського обслуговування установи.
Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.

Згідно ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатись без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.
А тому, суд не приймає до уваги те, що засуджений ОСОБА_3 залучається до робіт з благоустрою установи, оскільки це є обов`язком всіх засуджених та до вказаних робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більше як на дві години на день.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Судом враховано, що ОСОБА_3 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, та повторно вчинив кримінальне правопорушення, а тому суд не вбачає в діях засудженого ОСОБА_3 бажання виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Враховуючи викладене, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, що надійшли до суду та особову справу засудженого ОСОБА_3 суд вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці не довів своє виправлення, а тому у клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 81 КК України слід відмовити
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України ст. 118 КВК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.08.2020 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: