Справа № 510/177/23
Провадження № 1-кп/510/235/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.23 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рені Одеської області кримінальне провадження № 0001059 від 07.11.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2022, у денний час ОСОБА_4 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились в приміщенні кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, де вживали їжу. Під час вживання їжі, приблизно о 13:30 годині 07.11.2022, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відбувся раптовий конфлікт на ґрунті неприязних відносин, внаслідок якого у ОСОБА_4 виник умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно - небезпечні наслідки своїх дій, схопив ніж, який знаходився на кухонному столі, яким завдав ОСОБА_6 удар, тим самим спричинив одне колото-різане, проникаюче поранення в лівому підребер`ї з пошкодженням внутрішніх органів, заподіяне однією ударною дією колюче-ріжучого предмета по типу ножа, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні, відмовився від дачі пояснень.

Потерпіла ОСОБА_6 відмовилась від дачі пояснень, заявила, що вибачила його, претензій матеріального та морального характеру не має, просила обвинуваченого звільнити, оскільки вона потребує його допомоги за станом свого здоров`я.

За згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним допитувати свідків, оскільки їх пояснення ніким не оспорюються, потерпіла відмовилась від надання пояснень, а обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав у повному обсязі та не оспорював фактичних обставин справи, обмежитись дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України його вина підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні, доказами:

-витягом з ЄРДР № 0001059 від 07.11.2022 р.;

-рапортом від 07.11.2022 р.;

-довідкою КНП «ЦЕНТРАЛЬНОЇ МІСЬКОЇ ЛІКАРНІ РЕНІЙСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» від 09.11.2022 р.;

-довідкою хірурга ОСОБА_7 від 07.11.2022 р.;

-протоколом огляду місця події від 07.11.2022 р. з фототаблицею;

-протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння № 179 від 07.11.2022 р.;

-протоколом огляду від 07.11.2022 р.;

-постановою про визнання предмета речовим доказом від 07.11.2022 р.;

-ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2022 р.;

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 385 від 07.11.2022 р.;

-висновком експерта № 344 від 23.12.2022 р.;

-вис висновком експерта № 1338 від 06.12.2022 р.;

-висновком експерта № 1319 від 15.11.2022 р.;

-висновком експерта № 458 від 20.12.2022 р.;

-висновком експерта № 454 від 25.11.2022 р.;

-висновком експерта № 1320 від 25.01.2023 р.;

-висновком експерта № 483 від 09.01.2023 р.;

-висновком експерта № 482 від 09.01.2023 р.;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 02.01.2023 р. з фототаблицею.

Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази взаємопов`язані, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, та сумніву у суду не викликають.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, органами досудового розслідування його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Документами, які характеризують особу обвинуваченого є: довідки КНП «ЦЕНТРАЛЬНОЇ МІСЬКОЇ ЛІКАРНІ РЕНІЙСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» від 09.11.2022 р. згідно яких ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; вимога ДІАП України про відсутність судимості ОСОБА_4 , рапорт - характеристика на ОСОБА_4 , згідно якої він характеризується задовільно, на життя заробляє випадковими заробітками, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя.

Згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що ОСОБА_4 , має середню та високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства, тому його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Однак, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, а саме залучення до участі у профілактичних заходах, направлених на зниження криміногенних потреб з метою досягнення позитивних змін у поведінці суб`єкта пробації шляхом вмотивування його до дотримання соціально прийнятих норм поводження в суспільстві. Застосування міри покарання із випробуванням можливе лише за умови покладання обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 2, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, думку потерпілої, відсутність у неї претензій матеріального та морального характеру, визнання обвинуваченим вини та каяття, а також особу обвинуваченого, а також дані про особу, інші характеризуючі матеріали, які досліджені та знаходяться в матеріалах справи. ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягнутий вперше, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно. Також суд приймає до уваги досудову доповідь.

Суд при призначені покарання також враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , які передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням. З метою забезпечення належного контролю за поведінкою обвинуваченого та профілактики скоєння правопорушень, суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 1,2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання про речові доказати, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 121 ч. 1 КК України ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 дію ст.. 75 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

В силу ст.. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: ніж, упакований у картонну коробку,опечатану паперовою биркою з підписами слідчого та понятих; змиви з рук ОСОБА_4 , упаковані у паперові конверти окремо знищити.

Речові докази, а саме: спортивну кофту та джинсові брюки, належні ОСОБА_4 , упаковані у експертний сейф пакет НПУ з індивідуальним номером РSР3226915 повернути власнику ОСОБА_4 , спортивну кофту, хустину, брюки, належні ОСОБА_6 , упаковані у експертний сейф пакет НПУ з індивідуальним номером РSР4022350 повернути власнику ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 звільнити з-під варти у залі суду, заходів забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1