Номер провадження: 11-кп/813/374/23
Справа № 495/351/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000695, внесеного до ЄРДР 24.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою кримінальне провадження № 0000695, внесене до ЄРДР 24.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України

Підставами для закриття кримінального провадження суд першої інстанції зазначив те, що обвинувальний акт був складений слідчим та затверджений прокурором 19.01.2021 року, та надійшов до суду 21.01.2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, рішення суду мотивоване наступним:

- 30.06.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України;

- в рамках вказаного кримінального провадження постановою в.о. керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 02.07.2020 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 04.08.2020 року;

- сторона обвинувачення не здійснила належного повідомлення (сповіщення) сторони захисту про відкриття матеріалів кримінального провадження від 22.07.2022 року та надання доступу до цих матеріалів у межах строку досудового розслідування, тобто до 04.08.2020 року.

Обставини невиконання стороною обвинувачення вимог ч. 1 ст. 290 КПК України встановлені ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного від 19.08.2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000695 від 24.04.2020 року, оскільки ОСОБА_9 не була обізнана про те, що їй необхідно прибути до 27.07.2020 (включно) до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_11 для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

- іншого повідомлення про завершення досудового розслідування та надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування, тобто до 04.08.2020 року, стороною обвинувачення не надано;

- повідомлення від 11.11.2020 року про завершення досудового розслідування здійснено після закінчення строків досудового розслідування, отже не породжує будь-яких правових наслідків для сторони захисту у кримінальному провадженні, навпаки, є письмовим доказом неналежного сповіщення підозрюваної ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що за твердженням сторони обвинувачення відбулось у зв`язку із направленням 22.07.2020 року підозрюваній ОСОБА_9 письмового повідомлення від 22.07.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а також наявністю істотних порушень вимог КПК України, з огляду на наступне:

- до сторони захисту у кримінальному провадженні відноситься - ОСОБА_9 та її захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів справи від 22.07.2020 року було скеровано поштою ОСОБА_9 та 23.07.2020 року під підпис вручено адвокату ОСОБА_8 ;

- ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного від 19.08.2020 року відмовлено у встановленні строку стороні для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 у зв`язку із відсутністю опису документів, що були їй відправлені до фіскального чека про відправлення цього повідомлення і доказів його отримання;

- ознайомлення з матеріалами досудового розслідування обвинуваченої та її захисників завершено 20.01.2020 року.

Посилаючись на викладене, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання у іншому складі суду.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 , просить апеляційну скаргу сторони обвинувачення залишить без задоволення, оскільки позиція прокурора щодо підтвердження ним належного повідомлення сторони захисту суперечить вимогам чинного КПК України.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурори підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги, доводи скарги вважав безпідставними, а ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Глава 24 КПК України регулює питання щодо закінчення досудового розслідування, а також порядок та підстави продовження строку досудового розслідування. Зокрема, параграф 1 згаданої Глави регламентує форми закінчення досудового розслідування.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як передбачено п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновки суду щодо складення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000695, внесеного до ЄРДР 24.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, поза межами визначених процесуальних строків є правильними з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження, а також зі змісту ухвали суду першої інстанцій убачається, що 04 травня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 Кримінального Кодексу України, тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, протягом двох місяців із цієї дати (пункт 41 розділ І Реєстру). У подальшому, 30 червня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України (пункт 46 розділ І Реєстру).

Натомість, постановою в.о. керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_13 від 02 липня 2021 року строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 04 серпня 2020 року (пункт 54 розділ ІІ Реєстру). Таким чином, кінцевою датою строку досудового розслідування було визначено 04 серпня 2020 року.

З реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000695, внесеному до ЄРДР 24.04.2020 року, убачається, що 22.07.2020 року було складене повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження(пункти 114-120 розділ І Реєстру).

Згідно положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022 року), строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Процесуальна дія - повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження є важливим етапом ходу здійснення кримінального провадження, який породжує ряд прав та обов`язків у сторін кримінального провадження, впливає на строки досудового розслідування, можливість представлення доказів, оскільки визначальною метою такого повідомлення є донесення стороні захисту інформації про достатність зібраних доказів під час досудового розслідування для складання обвинувального акту, роз`яснення порядку надання доступу до матеріалів, відповідних прав та обов`язків сторін під час здійснення доступу до матеріалів кримінального провадження, а тому формальний підхід до такої процесуальної дії є неприпустимим, адже процесуальна дія має суттєве значення для забезпечення прав підозрюваного у кримінальному провадженні.

У свою чергу, з аналізу положень кримінального процесуального закону слідує, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації. Через те факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений. Така позиція апеляційного суду узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема постанова від 22 лютого 2022 року справа № 543/309/19, провадження 51-4884км21.

Направлення цього повідомлення входить у перелік тих процесуально-організаційних заходів, які у сукупності покликані планово забезпечити подальший доступ до матеріалів. Разом з тим, направлення або вручення повідомлення про закінчення досудового розслідування із вказівкою дати, часу та місця ознайомлення, не слід розцінювати (тлумачити), як фактичне (реальне) забезпечення доступу до матеріалів досудового розслідування.

Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження у частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст. 2 КПК України).

Водночас, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати. День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, у якому зазначається дата, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Таким чином, таке повідомлення є офіційним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування, що унеможливлює здійснення будь-якої процесуальної діяльності щодо розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення. В іншому випадку кримінальна процесуальна діяльність органів досудового розслідування має визнаватися незаконною, а отримані докази недопустимими.

У апеляційній скарзі прокурор наголошує, що сторона захисту, до якої відноситься підозрювана ОСОБА_9 та її захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , належним чином повідомлена про закінчення досудового розслідування 22 липня 2020 року, оскільки таке повідомлення було скеровано поштою ОСОБА_9 , а 23.07.2020 року під підпис вручено адвокату ОСОБА_8 , що свідчить про те, що для сторони захисту почався період ознайомлення із матеріалами кримінального провадження (ст. 290 КПК України), який не входить в строк досудового розслідування.

Однак така позиція прокурора не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як визначено ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Частиною другою цієї статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому частиною 8 ст. 135 КПК України регламентовано, що виключенням з цього правила є лише повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. У випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами 1, 2, 4, 7 ст. 136 КПК України така повістка публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а особа вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик. У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

В ході апеляційного розгляду, стороною обвинувачення на підтвердження зазначених доводів, було надано копію фіскального чеку «Укрпошта», відповідно до якого убачається, що на ім`я ОСОБА_9 22 липня 2022 року було надіслано відправлення за № 990, однак, відсутній опис документів до зазначеного відправлення, який би надав можливість ідентифікувати вміст відправлення, зокрема, що було надіслано повідомлена про закінчення досудового розслідування від 22 липня 2020 року, а також встановити адресу, на яку його було відправлено (а.с. 88 т. 2). При цьому, відсутні відомості про отримання ОСОБА_9 повідомлення про закінчення досудового розслідування у передбачений законом спосіб.

Крім того, вручення повідомлення про завершення досудового розслідування захиснику ОСОБА_8 не може беззаперечно свідчити і про належне повідомлення підозрюваної ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Положеннями ч. 4 ст. 46 КПК України передбачено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Тобто, повідомлення про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у порядку ст. 290 КПК України є процесуальною дією, яка має прямий індивідуальний характер, тобто стосується конкретного учасника кримінального провадження, і не може делегуватися захиснику.

Більше того, саме надання доступу до матеріалів кримінального провадження має здійснюватися всім без виключення учасникам кримінального провадження зі сторони захисту, тобто окремо підозрюваному, окремо законному представнику, окремо захиснику.

Таке право кожного учасника кримінального провадження є абсолютним, та може не здійснюватися виключно за їх власним волевиявленням (наприклад відмова від такого ознайомлення). Процесуальний закон містить застереження лише щодо обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку ст. 290 КПК України, і таке обмеження допускається на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлюється певний строк, а не заборона на ознайомлення.

А тому посилання прокурора про те, що сторона обвинувачення повідомила сторону захисту про завершення досудового розслідування та можливість отримати доступ до матеріалів розслідування у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 серпня 2020 року, не свідчить про реалізацію цього права підозрюваною ОСОБА_9 .

Більше того, на підтвердження обґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо невиконання стороною обвинувачення вимог ч. 1 ст. 290 КПК України, в матеріалах провадження наявна копія ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 19.08.2020 року, відповідно до якої у задоволені клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000695, внесеного до ЄРДР 24.04.2020 року, відмолено (єдиний унікальний номер справи № 495/2542/20) (а.с. 37-39 т. 2).

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що зі сторони захисту не встановлено дій, які б свідчили про їх зволікання при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, оскільки такі матеріали не містять підтверджень щодо належного повідомлення підозрюваної про закінчення досудового розслідування та надання матеріалів для ознайомлення.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що сторона обвинувачення не надала підтвердження здійснення належного повідомлення захисника ОСОБА_12 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження від 22 липня 2020 року.

Таким чином, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б могли свідчити про не включення у строки досудового розслідування кримінального провадження № 0000695, внесеного до ЄРДР 24.04.2020 року, період з 23 липня 2020 року до закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження. Крім того, стороною обвинувачення не надано протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, який би був відкритий з 23 липня 2020 року.

Натомість, 11 листопада 2020 року, тобто за межами строку досудового розслідування, слідчим Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_11 на адресу захисника надіслано повідомлення «Про завершення досудового розслідування» від 11 листопада 2021 року, яким встановлено строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000695, внесеного до ЄРДР 24.04.2020 року, до 17 листопада 2021 року (а.с. 42 т. 2)

Після чого, сторона захисту підтвердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваною ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_8 29.12.2020 року, захисником ОСОБА_12 20.01.2021 року (пункти 131-139 Розділу I реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному проваджені ).

Таким чином, ураховуючи висновки, зазначені вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що проведення 11 листопада 2020 року процесуальної дії - повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також складання, затвердження, вручення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000695, внесеному до ЄРДР 24.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, та подальше скерування обвинувального акту до суду, який відповідного до вхідного штампу отриманий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 21 січня 2021 року, відбулося поза межами строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який фактично закінчився 04 серпня 2020 року.

Відповідно до частини 2 статті 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

З огляду на положення статті 2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої статтею 28 КПК України, щодо розумних строків, колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 слід вважати такою, що не набула процесуального статусу обвинуваченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407-409, 413, 418, 419, 532 КПК, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000695, внесеного до ЄРДР 24.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4