Провадження № 1-кп/734/304/22 Справа № 734/2449/22
В И Р О К

іменем України

06 грудня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000027, відомості про яке внесені 03 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, українця, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, військове звання капітан, військовослужбовця військової служби за контрактом, командира взводу викладача 6 навчальної механізованої роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, не судимого,

із участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

27 березня 2018 року старший лейтенант запасу ОСОБА_3 за наказом № 127 (по стройовій частині) командуючого Сухопутних військ прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, призначений на посаду командира навчального механізованого взводу викладача навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону НОМЕР_2 навчального механізованого полку (військова частина НОМЕР_1 ) 169 навчального центру. За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 квітня 2018 року № 100 на той час старшого лейтенанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира 5 навчального механізованого взводу викладача 9 навчальної механізованої роти 3 навчального механізованого батальйону та поставлено на всі види забезпечення. У відповідності до наказу № 185 від 07 травня 2019 року командуючого Сухопутних військ старшому лейтенанту ОСОБА_3 присвоєне чергове військове звання капітан.

Згідно зі ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» капітан ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом, конституційним обов`язком якого є захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на капітана ОСОБА_3 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців, їх взаємовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №1126-VII, із 17 березня 2014 року в Україні діє особливий період.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом в умовах особливого періоду у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України став на шлях протиправної діяльності 20 жовтня 2021 року без поважних на те причин та відповідного дозволу командування самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_1 . Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався.

07 листопада 2022 року капітан ОСОБА_3 , усвідомивши протиправність своїх дій, самостійно прибув до Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, заявив про себе та вчинене кримінальне правопорушення.

Капітан ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення без поважних причин військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , обов`язки військової служби не виконував у період із 20 жовтня 2021 року до 07 листопада 2022 року, будь-яких заходів для повернення на військову службу та виконання ним військових обов`язків у зазначений період часу не вживав, перебував за адресою проживання, де займався особистими справами, не пов`язаними із проходженням військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав і показав, що є військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку із сімейними обставинами 20 жовтня 2021 року залишив розташування військової частини. Добровільно 07 листопада 2022 року прибув до правоохоронного органу, має намір проходити службу у Збройних Силах України. Висловив щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким із учасників кримінального процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах та оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який задовільно характеризується за місцем проходження військової служби та місцем проживання, є учасником бойових дій, вивчивши досудову доповідь, і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, - у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 58 КК України замість позбавлення волі строком на два роки військовослужбовцю ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки із відрахуванням в дохід держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення. Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Процесуальні витрати відсутні. Підстави для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням у дохід держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із дня проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя