УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні № 0000440, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000440, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 та покладення на нього наступних обов`язків, а саме, прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; не відлучатися з населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування із громадянами України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтовано тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000440 від 28.08.2019 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2013 на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 18.01.2013 для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку на основі повного господарського розрахунку та самофінансування утворено ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» (, Миколаївська область, Первомайський район, с. Мигія, вул. Гранітна, 21) шляхом перетворення з відкритого акціонерного товариства «Первомайський спеціалізований кар`єр» () в товариство з додатковою відповідальністю.

Відповідно до статуту ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» серед основних видів діяльності товариства є проведення гірничо-добувних робіт та випуск нерудних будівельних матеріалів.

05.08.2013 Державною службою геології та надр України, у зв`язку з реорганізацією юридичної особи ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр» та утворення ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр», внесено зміни в спеціальний дозвіл на користування надрами №4310 від 20.07.2007 щодо нового власника даного дозволу - ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр».

Водночас, досудовим розслідування встановлено, що організовує виробничо-господарську діяльність та керує ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» засновник та директор ТОВ «Миколаївбудцентр» () - ОСОБА_7 , який згідно відомостей отриманих з ДПС України не був та не є працівником ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр», однак має родинні зв`язки з засновниками даного товариства та представляється їх представником.

В період часу з 16.09.2019 по 10.01.2020 працівник ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 24 Кодексу України про надра, постанови Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», Угоди про умови користування надрами для видобування корисних копалин до спеціального дозволу №4310 від 20.07.2007, маючи умисел на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення шляхом проведення вибухових робіт, вступив в змову з ОСОБА_7 , виконуючи його вказівки та разом з ним вчинив незаконне видобування граніту в Софіївському родовищі за наступних обставин.

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, 14.11.2016 між ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» (замовник) та ПрАТ «Украгровибухпром» (підрядник) укладено договір підряду №43 на проведення вибухових робіт в Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр», про що був обізнаний ОСОБА_5 .

Впродовж вересня - жовтня 2019 року ОСОБА_5 , діючи умисно в змові з ОСОБА_7 , з метою незаконного видобування граніту погодив технічну документацію до договору №43 від 14.11.2016 для проведення 16.10.2019 вибухових робіт, підписавши її від імені ОСОБА_9 , директора ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» підписом схожим на підпис ОСОБА_9 , а саме: розпорядок проведення 16.10.2019 масового вибуху блоку №3 (горизонт +94 м) на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» від 11.10.2019; паспорт масового вибуху на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» (блок №3, горизонт +94 м) від 11.10.2019; акт про готовність блоку №3 (горизонт +94 м) до заряджання від 11.10.2019 та надав представникам ПрАТ «Украгровибухпром».

В подальшому, 11 та 15 жовтня 2019 року з метою проведення вибухових робіт, погоджених ОСОБА_7 з представниками ПрАТ «Украгровибухпром» та запланованих на 16 жовтня 2019 року, з р/р ПП «Полтавабудцентр» № НОМЕР_1 на р/р ПрАТ «Украгровибухпром» № НОМЕР_2 перераховано кошти в сумі 745 666,56 грн, які згідно листа ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» є попередньою повною оплатою вартості даних робіт по рахунку №70 від 30.09.2019 до договору №43 від 14.11.2016.

16.10.2019 представниками ПрАТ «Украгровибухпром» на підставі раніше укладеного договору №43 від 14.11.2016 та погодженої ОСОБА_5 від імені ОСОБА_9 технічної документації із застосуванням вибухової речовини - анемікс 70 та засобів ініціювання: шашки Т-400 Г, ДШЕ-9, ЕД8Ж, проведено вибухові роботи по подрібненню гірської породи, внаслідок чого незаконно видобуто корисні копалини загальнодержавного значення - граніт, обсягом 13 824 куб.м., про що складено акт №194 від 16.10.2019 форми №25, який особисто підписав ОСОБА_5 від імені ОСОБА_9 , проставивши підпис схожий на підпис ОСОБА_9 .

В подальшому, впродовж грудня 2019 року ОСОБА_5 , діючи умисно в змові з ОСОБА_7 з метою продовження незаконного видобування граніту, підписав та видав від імені ОСОБА_9 наказ №58/2 від 20.12.2019 щодо проведення 10.01.2020 масового вибуху блоку №1 (горизонт +106 м) та блоку №2 (горизонт +96 м) в Софіївському кар`єрі гранітів ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» (), проставивши підпис схожий на підпис ОСОБА_9 та надав представникам ПрАТ «Украгровибухпром» для підготовки до проведення вибухових робіт.

18.12.2019 з метою проведення вибухових робіт, погоджених ОСОБА_7 з представниками ПрАТ «Украгровибухпром» та запланованих на 10.01.2020 з р/р ПП «Полтавабудцентр» № НОМЕР_1 на р/р ПрАТ «Украгровибухпром» № НОМЕР_2 , перераховано кошти в сумі 1 552 690,44 грн, які згідно листа ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» є попередньою повною оплатою вартості даних робіт по рахунку №91 від 18.12.2019 до договору №43 від 14.11.2016.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно в змові з ОСОБА_7 з метою продовження незаконного видобування граніту, погодив технічну документацію до договору №43 від 14.11.2016 для проведення 10.01.2020 вибухових робіт, підписавши її від імені ОСОБА_9 , проставивши підпис схожий на підпис ОСОБА_9 , а саме: розпорядок проведення 10.01.2020 масового вибуху блоків №I, II (горизонт +96 м; +106 м) на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» від 03.01.2020, паспорт масового вибуху на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» блок №I, II (горизонт +96 м; +106 м) від 03.01.2020, акт про готовність блоків №I, II (горизонт +96 м +106 м) до заряджання від 03.01.2020 та надав представникам ПрАТ «Украгровибухпром».

10.01.2020 представниками ПрАТ «Украгровибухпром» на підставі раніше укладеного договору №43 від 14.11.2016 та погодженої ОСОБА_5 технічної документації із застосуванням вибухової речовини - анемікс 70 та засобів ініціювання: шашки Т-400 Г, ДШЕ-9, ЕД8Ж, проведено вибухові роботи по подрібненню гірської породи, внаслідок чого незаконно видобуто корисні копалини загальнодержавного значення - граніт, обсягом 26 166 куб.м., про що складено акт №290 від 10.01.2020 форми №25, який особисто підписав ОСОБА_5 від імені ОСОБА_9 , проставивши підпис схожий на підпис ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №22987-22989/20-32/6568-6576/21-32 від 19.04.2021 та інших матеріалів кримінального провадження, підписи в графах: «Прийняв директор ОСОБА_9 »: актів №194 від 16.10.2019, №290 від 10.01.2020; в графах: «Погоджено Директор (Головний інженер) кар`єру»: паспорту масового вибуху на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» від 11.10.2019; розпорядку проведення масового вибуху блоків №3 на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» від 11.10.2019; паспорту масового вибуху на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» від 03.01.2020; розпорядку проведення масового вибуху блоків №I, II на Софіївському родовищі гранітів ТДВ «Первомайський спецкар`єр» від 03.01.2020; в графах: «Затверджую Директор (Головний інженер) Софіївського кар`єру»: акту про готовність блока до заряджання від 11.10.2019, акту про готовність блока до заряджання від 03.01.2020; в графах: «Директор ОДО «Первомайский специализированный карьер В.И. Байда» наказу №58/2 від 20.12.2019, виконані не ОСОБА_9 , а іншою однією особою, тобто ОСОБА_5 , на якого вказав та впізнав свідок ОСОБА_10 як особу, якою особисто підписано від імені ОСОБА_9 вказані документи, що стосуються проведення вибухових робіт 10.01.2020.

Разом з тим, в період вересня 2019 року - січня 2020 року, ОСОБА_5 , діючи умисно в змові з ОСОБА_7 вчинив всі необхідні дії щодо переробки незаконно видобутого граніту на території Софіївського родовища за допомогою спеціалізованої техніки ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр» та подальшої реалізації суб`єктам господарювання.

Згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи №20536/20-48 від 10.11.2020 загальна сума збитків заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр», а саме видобування корисних копалин загальнодержавного значення (граніту) в період зупинення дії спеціального дозволу №4310 від 20.07.2007 з 16.09.2019 по 19.09.2020 становить 282 096 917,72 грн, з яких 127 976 316,41 грн становлять збитки внаслідок незаконного видобування граніту за 16.10.2019 та 10.01.2020.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в порушення вимог Кодексу України про надра у період часу з 16.09.2019 по 10.01.2020 вчинив всі необхідні дії, безпосередньо спрямовані на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - граніту, який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, в загальному об`ємі 39 990 м3, що завдало збитків державі на суму 127 976 316,41 грн.

Також слідчий в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні цього злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, не застосування до підозрюваного ОСОБА_5 жодного запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання частково та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених, водночас, просив не покладати на підозрюваного обов`язку не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання та зазначив, що ризики вказані прокурором, є недоведеними; крім того, на думку захисника вказане клопотання подано до суду поза межами строку досудового розслідування, оскільки він 14.09.2021 ознайомився з матеріалами досудового розслідування, а тому строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчилися.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею в судовому засіданні встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000440 від 28.08.2019 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

03.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

08.06.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місця, тобто до 03.08.2021 включно з забороною підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 23 год.00 хв. до 06 год.00 хв., а також покладено на нього процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

30.07.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом до 30.09.2021, з забороною йому залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

14.09.2021 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000440 від 28.08.2019 та надано доступ до всіх матеріалів даного провадження.

24.09.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом до 24.11.2021, з забороною йому залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та покладено наступні обов`язки: не залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 23 год. до 06 год. наступного дня; прибувати до слідчого, прокурора, суду (залежно від стадії кримінального провадження) із встановленою періодичністю; не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну; утриматись від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу встановлено до 24.11.2021, однак через складність кримінального провадження скерувати обвинувальний акт до суду до 24.11.2021, коли сплив строк дії попереднього запобіжного заходу, не виявляється за можливе. Так, слідству ще необхідно надати доступ до матеріалів кримінального провадження стороні захисту, вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Крім того, надання для ознайомлення стороні захисту матеріалів кримінального провадження забезпечать реалізацію права на захист підозрюваного та надасть можливість використання їх стороною обвинувачення у суді.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допитів свідків - співробітників ПрАТ «Украгровибухпром» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ; протоколами впізнання за участі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ; протоколами допитів свідків співробітників ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр», ПрАТ «Украгровибухпром» та інших осіб ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 ; протоколами огляду території Первомайського спеціалізованого кар`єру від 23.11.2019, 13.02.2020, 03.06.2020, 28.08.2020; протоколом огляду від 15.01.2021 відомостей, отриманих з ГУ ДПС в Миколаївській області №12/9/14-29-04-01-06 від 05.01.2021; листами Держгеонадра №25481/01/08-19 від 24.12.2019, №1573/01/08-20 від 31.01.2020, №8407/01/07-20 від 05.06.2020, №8219/01/07-2-20 від 02.06.2020, №9029/01/07-20 від 18.06.2020, №10606/01/07-20 від 15.07.2020, №12756/01/07-20 від 20.08.2020, №15259/01/08-20 від 12.10.2020; відповіддю ДПСУ №11329/5/99-00-12.10-05 від 15.10.2020, відповідно до якої з першого кварталу 2017 по другий квартал 2020 року ОСОБА_5 працював в ТДВ «Первомайський спеціалізований кар`єр»; протоколами огляду від 21.12.2020 відомостей, вилучених в ПрАТ «Київстар» за мобільним номером ОСОБА_7 ; протоколом огляду відомостей, вилучених в ПрАТ «ВФ Україна» за мобільними номером ОСОБА_5 ; висновком експерта №22987-22989/20-32/6568-6576/21-32 від 19.04.2021; висновком судової інженерно-екологічної експертизи №20536/20-48 від 10.11.2020; протоколом огляду від 23.04.2021; вилученими в ПрАТ «Украгровибухпром» актами та технічною документацією вибухових робіт за 16.10.2019, 10.01.2020, підписаної ОСОБА_5 ; вилученими в ПрАТ «Украгровибухпром» документами, що стосуються проведення оплати вибухових робіт за 16.10.2019, 10.01.2020; угодою про умови користування надрами для видобування корисних копалин до спеціального дозволу на користування надрами №4310 від 20.07.2007; актом №42/4310-М від 08.08.2019, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих їй злочинів, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Крім того, обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також і в подальшому слідчими суддями в своїх ухвалах під час неодноразового продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують застосування такого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Аналізуючи зазначені прокурором ризики, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Так, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Так, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, майновий та сімейний стан, соціальні зв`язки, ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу як особисте зобов`язання, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також бере до уваги його вік та стан здоров`я, матеріальний стан, міцність його соціальних зв`язків, відсутність судимостей, а також ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчим суддею також враховано, що прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково, а саме, не покладати на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок не відлучатися з населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що вищезазначені обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Водночас, слідчий суддя з урахуванням вищевикладених обставин вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Щодо доводів сторони захисту про звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання поза межами строку досудового розслідування, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, ознайомлення захисника ОСОБА_4 з усіма матеріалами кримінального провадження не може свідчити про завершення строків досудового розслідування, оскільки у даному кримінальному провадженні також повідомлено про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , водночас захисником ОСОБА_4 в судовому засіданні не надано доказів щодо ознайомлення у повному обсязі з матеріалами кримінального провадження вищезазначеними підозрюваними або їх захисниками, а відтак доводи захисника ОСОБА_4 про закінчення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є необґрунтованими.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 177, 178, 179, 194, 196, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000440, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 28.01.2022 включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1