Справа № 161/7219/22 Провадження №11-кп/802/697/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.4 ст.185 КК Україїни Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 0000513 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2022 року стосовно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта спеціальна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2018 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 09 лютого 2021 року на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2021 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання, не відбута частина становить 6 місяців 11 днів;

-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2022 року за ч.ч. 2, 3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.ч. 3, 4 ст.358, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком суду та невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2022, визначено до відбуття ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено повністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, а всього 8000 (вісім тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Постановлено зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.04.2022 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вироком вирішено долю речових доказів, арештованого майна та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 05 квітня 2022 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно в умовах воєнного стану, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із спальної кімнати, де знаходились особисті речі ОСОБА_10 , повторно, таємно, викрав фотокамеру марки "Nikon" моделі "D3200 18-105 VR kit" вартість якої згідно висновку експерта від 02 травня 2022 року становить 4066 гривень 67 копійок, об`єктив марки "Nikon" моделі "AF-SDX Nikkor f/1,8 G 35 mm, вартість якого згідно висновку експерта від 02 травня 2022 становить 4000 гривень, об`єктив марки "Nikon" моделі "AF-S DX Nikkor f/3,5-5,6 G 18-105 mm", вартість якого згідно висновку експерта від 02 травня 2022 року становить 3100 гривень, епілятор марки "Philips" моделі "8000", вартість якого згідно висновку експерта від 02 травня 2022 року становить 1733 гривні 33 копійки, два павербанки ємністю 10000 мАг, вартість яких згідно висновку експерта від 02 травня 2022 року становить 366 гривень 66 копійок та пульт радіо синхронізатор марки "Godox X1T-NTTL" для Nikon, вартість якого згідно висновку експерта від 02 травня 2022 року становить 1105 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 14371 гривень 66 копійок.

Крім цього, він же, 14 квітня 2022 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із орендованої квартири належної ОСОБА_9 , зі стіни вітальної та кухонної кімнат, повторно, таємно, викрав телевізор марки "Bravis", моделі "LED-32E2000+Т2", серійним номером G917G6D95SL405063 разом із пультом дистанційного керування та телевізор марки "Bravis" моделі "LED-32E2000+Т2", серійним номером G917А7СH5SL072959 разом із пультом дистанційного керування, вартість яких згідно висновку експерта від 26 квітня 2022 року за один становить 4166 гривень 33 копійки, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 8332 гривень 60 копійок.

У поданій на вирок апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 оскаржує вирок через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість. Вказує, що призначене судом покарання за своїм розміром є явно несправедливим та призначене без достатнього врахування судом даних про особу ОСОБА_7 , який повністю визнав вину, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілими, має намір відшкодувати повністю завдану потерпілій стороні шкоду, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, а також відсутність інформації про негативну характеристику та обставин, що обтяжують покарання. На підставі вказаного апелянт вважає за можливе застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України. У зв`язку із цим, просить вирок змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, прокурора, який відносно її задоволення заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України обґрунтовано зроблений судом та ніким із учасників кримінального провадження не оспорюється.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції, а тому апеляційний суд не переглядає вирок суду в цій частині на предмет його законності та обґрунтованості.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається із змісту мотивувальної частини вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, передбачене відповідною санкцією статті, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дані про його особу.

Таким чином колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції за сукупністю обставин при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, котрий судимий, при цьому повністю визнав свою винуватість, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, а також відсутність в матеріалах справи інформації про негативну характеристику останнього.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відніс щире каяття. Обставин, що його обтяжують, судом не встановленні.

Крім того, судом враховано і думку потерпілих, які не наполягали на призначенні ОСОБА_7 сурового покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання у мінімальних межах визначених санкцією інкримінованої йому статті.

Таким чином доводи сторони захисту, які наведені в поданій апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначенні покарання обвинуваченому.

Посилання сторони захисту на перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини, бажання останнього відшкодувати матеріальну щкоду потерпілим не впливає на правильність висновків суду щодо призначеної міри та розміру покарання.

За наведених обставин, в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50,65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання. А тому покарання, призначене судом першої інстанції не є суворим, як це зазначено в апеляцій скарзі захисника.

Зі змісту ч.1 ст.69 КК України слідує, що призначення покарання, нижчого від найнижчої межі може мати місце в разі встановлення судами наявності кількох (мінімум двох) пом`якшуючих обставин, які обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінально-караного діяння.

Враховуючи, що вчинене кримінальне правопорушення є умисним тяжким злочином, вчиненим в умовах воєнного стану, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини, за які відбував реальну міру покарання, що свідчить про сталість злочинної поведінки обвинуваченого та не бажання дотримуватись правил та норм встановлених в суспільстві, відсутність двох пом`якшуючих обставин, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання, нижчого від найнижчої межі встановленого санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Підстав для зміни вироку, пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання з мотивів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить. Таким чином доводи захисника про призначення обвинуваченому невиправдано суворого покарання не відповідають фактичним обставинам справи і є безпідставними.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії даного вироку.

Головуючий

Судд і