Справа № 579/511/21
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

свідків - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зазірки Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, раніше судимого:

01.06.2021 року за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 2 років обмеження волі;

05.07.2019 кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України направлено до Кролевецького районного суду з обвинувальним актом;

30.04.2020 року кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 246 КК України направлено до Кролевецького районного суду з обвинувальним актом,

за ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

26.01.2021 близько 14.20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території автостанції за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів свого знайомого ОСОБА_6 Лук`яненко ОСОБА_12 , маючи на меті примусити вчинити дії, що суперечать волі потерпілого ОСОБА_6 , а саме отримати від нього визнання своєї вини у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом (мопедом), який вони вчинили вдвох 16.08.2020, з цією метою підійшов до ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область тулубу, один удар головою в обличчя, один удар лівою рукою в область тулубу, після чого вони вдвох пішли на терасу магазину «Ступенька», розташованого на території автостанції, де ОСОБА_4 наніс іще декілька ударів потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи висловлювати словесні погрози, змусив ОСОБА_6 перейти до спортивного майданчику ДПТНЗ Кролевецьке ВПУ №23 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 , грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, став піддавати ОСОБА_6 катуванню, яке спочатку виразилось у погрозах ОСОБА_6 , що якщо останній у суді не візьме вину на себе у скоєнні незаконного заволодіння транспортним засобом, він спалить будинок, де проживає ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область тулуба та один удар головою в область обличчя та за допомогою скотча замотав ОСОБА_6 рот та зв`язав руки за спиною і ноги. Свої дії ОСОБА_4 при цьому знімав на видеокамеру свого мобільного телефону та продовжував висловлювати ОСОБА_6 словесні погрози. В подальшому ОСОБА_4 різким рухом зірвав з обличчя ОСОБА_6 скотч, спричинивши останньому сильний фізичний біль, та змусив ОСОБА_6 поїхати з ним на попутному автомобілі до гуртожитку ДПТНЗ «Реутинський ПАЛ», розташованого за адресою: Сумська область, Конотопський район, с. Реутинці, де ОСОБА_6 , скориставшись тим що ОСОБА_4 зайшов до гуртожитку, втік від нього.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 127 КК України як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, з метою примусити іншу особу вчинити дії, що суперечать її волі.

Крім того, коли 26.01.2021 близько 15-00 годин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 перебували на спортивному майданчику ДПТНЗ Кролевецьке ВПУ №23 за адресою АДРЕСА_3 , та розмовляли між собою, ОСОБА_4 під час розмови побачив, як ОСОБА_6 дістав з кишені свій мобільний телефон «Lenovo S 720». Реалізуючи виниклий у нього умисел та злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, вихопив з рук ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон «Lenovo S 720» та сховав до кишені, таким чином відкрито його викрав.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119- 21/1563-ТВ від 10.02.2021 вартість мобільного телефону марки «Lenovo S 720» складає 553,00 грн.

Після цього ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень не визнав. В судовому засіданні пояснив, що дійсно 26.01.2021 у нього із потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка на грунті особистої неприязні, яка закінчилася взаємним обміном кількома ударами від кожного з них. Після цього він покинув автостанцію, пішов на залізничний вокзал та відбув до міста Києва. Під час бійки мети змусити ОСОБА_6 вчинити дії всупереч волі останнього чи покарати за дії, які суперечили його, обвинуваченого, вказівкам, обвинувачений ОСОБА_4 не мав. Біля магазину «Ступенька» побиття потерпілого він не продовжував, скла не розбивав, зауваження йому продавець не робила. На спортивний майданчик біля училища він з потерпілим ОСОБА_6 26.01.2021 не ходив, нікого там не бив, не зв`язував, не погрожував, нічого не вимагав, на свідка вплинути не намагався. Відносно відеозапису з камери спостереження автостанції м. Кролевець наполягав на тому, що на відео відсутні удари, які завдав йому потерпілий ОСОБА_6 , оскільки відеозапис не повний. Відносно відеозапису катування потерпілого ОСОБА_6 заперечував, що особа на відео, котра зв`язувала ОСОБА_6 скотчем, - є саме він, обвинувачений, посилаючись на те, що відео не захоплює обличчя ОСОБА_4 , а руки могли належати кому завгодно.

Що стосується обвинувачення у заволодінні телефоном, то жодного телефона ОСОБА_6 він не бачив, тим більше телефоном потерпілого не користувався. Вважав, що ОСОБА_10 свідком бути не може, так як являється співробітником поліції. Свідчення свідка ОСОБА_9 вважав такими, що нічого не доводять та не підтверджують у відсутність аудіозапису його дзвінка з телефона потерпілого, а також відеозапису і проведення подальших експертиз, хто саме, тобто чиїм голосом здійснювався дзвінок. Просив суд обмежитися застосуванням покарання у вигляді двох років позбавлення волі за те, що бив потерпілого на автостанції м. Кролевець.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 категорично заперечував проти того, щоб суд приймав як доказ зміст протоколу допиту свідка ОСОБА_7 . Висловив сумнів у спроможності поліцейського ОСОБА_10 давати пояснення як свідок у справі в силу роду занять свідка. Показами свідків факт вилучення телефону у потерпілого не підтверджується, марка та модель телефона відомі лише з показів потерпілого, тому вважав, що саме існування викраденого телефона необхідно ставити під сумнів. Пояснення свідка ОСОБА_9 вважав недостовірними без проведення експертиз, котрі би встановили, кому належить голос, який телефонував свідкові з номера потерпілого по справі. Враховуючи, що обвинуваченим, імовірно, дійсно були завдані якісь, належно не зафіксовані слідством тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , вважав достатнім застосувати щодо підзахисного позбавлення волі на строк два роки, виправдавши за ч.2 ст.186 КК України.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину не визнав, його винуватість під час судового засідання повністю доведена наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що з ОСОБА_4 разом навчалися у Реутинському ПАЛ, протягом певного часу мають неприязні відносини, а протягом приблизно року ОСОБА_4 регулярно бив та знущався з нього, при цьому потерпілий відчував приниження як у своїх очах, так і перед оточуючими. Почалося це з того, що ОСОБА_4 із другом прийшли з`ясовувати з потерпілим стосунки через дівчину друга обвинуваченого. Попри те, що з зазначеним другом обвинуваченого потерпілий залагодив конфлікт, ОСОБА_4 повідомив потерпілому, що він «заборгував» обвинуваченому «гроші». Після чого неодноразово підходив, вимагав віддати гроші, приходив також додому до потерпілого, називався його знайомим за навчанням, повідомляв, що потерпілий винен ОСОБА_13 гроші. Дещо згодом, оскільки грошей потерпілий дістати не спромігся, обвинувачений ОСОБА_4 вимагав, щоб потерпілий ОСОБА_6 викрав для нього мопед, та повернув «борг» у такий спосіб. Для того, щоб добитися згоди потерпілого на скоєння злочину, його ОСОБА_13 утримував взаперті, поки потерпілий не погодився. Мопед «Viper Delta EX-50QT» зрештою вони викрали, за що відносно них було порушено кримінальне провадження, яке розглядалося у Глухівському суді. Поки кримінальну справу розглядали, обвинувачений ОСОБА_4 став вимагати, аби він, потерпілий, узяв всю вину з викрадення мопеда на себе.

26.01.2021 йому подзвонили подруги ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та покликали на автовокзал порозмовляти. Коли він туди прийшов, окрім вказаних дівчат, біля автобуса стояли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . ОСОБА_4 почав бити потерпілого, допитуючись, чи це він його «здав» поліції. Були удари по голові, по тулубу. Вийшов водій маршрутки, втрутився і наказав припинити бійку. Коли автобус поїхав, ОСОБА_4 наказав йому іти в магазин, стояти там, після чого почав бити і біля магазину. Всього завдав ударів шість і по голові, і в сонячне сплетіння, і по ребрах. Не влучивши у потерпілого, ОСОБА_4 розбив скло у магазині, та повідомив, що платити за це повинен потерпілий. Коли приїхав власник магазина, ОСОБА_4 скомандував бігти і потерпілий побіг разом із обвинуваченим, оскільки той весь час тримав його за плече і не відпускав. Коли прибігли на стадіон біля 23-го училища, ОСОБА_4 знову почав бити потерпілого, вимагав, щоб той написав показання на користь ОСОБА_13 , а саме, що потерпілий сам і лише з власної ініціативи украв мопед. Там же, на стадіоні, потерпілому на телефон прийшла СМС, та коли він дістав телефон, щоб прочитати повідомлення, обвинувачений висмикнув у нього з рук телефон «Lenovo S720» і сказав, що віддасть, коли потерпілий поїде з ОСОБА_18 , але так потім і не повернув. Під час побоїв на стадіон приїхав ОСОБА_17 , у нього заглох мопед, і він там замотував скотчем сидіння мопеда. Обвинувачений ОСОБА_4 спитав у ОСОБА_7 , чи має той ще липку стрічку-скотч, а тоді цим скотчем став зв`язувати йому, потерпілому, губи, руки і ноги. Свої дії ОСОБА_4 знімав на свій телефон. Крім того, крадькома, помістивши телефон з камерою до кишені так, щоб факт зйомки не помітив ОСОБА_13 , знімав і ОСОБА_19 , щоб показати це відео у поліції. Коли потерпілий погодився змінити свідчення у поліції, взявши вину на себе, ОСОБА_4 розв`язав потерпілого, знявши скотч. Потім ОСОБА_4 силоміць змусив потерпілого піти з ним до самого гуртожитку Реутинського ліцею, там обвинувачений ОСОБА_4 зайшов всередину гуртожитку, а потерпілому наказав чекати знадвору, проте він не послухався та втік. Під час побиття спротиву ОСОБА_4 потерпілий не чинив і втекти не намагався, оскільки побоювався, що ОСОБА_4 наздожене, або знайде пізніше, і вчинить іще щось гірше. Коли він чинив опір раніше, ОСОБА_4 знущався з нього ще дужче.

В подальшому у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про те, що не має претензій матеріального та морального характеру, при визначенні покарання просить суворо ОСОБА_4 не карати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працює начальником кримінальної поліції Кролевецького ВП №1. ОСОБА_4 був оголошений у розшук, а свідок безпосередньо проводив розшукові заходи. Затриманий ОСОБА_4 був у Кролевецькому районі, а саме, в селі Зазірки, після чого був доставлений у суд. До затримання певний час обвинувачений жив у місті Києві, ночуючи у хостелах та на вокзалах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що навчалася разом із потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 26.01.2021 вона зустрілася з ОСОБА_4 біля автостанції м. Кролевець, де спілкувалися. Пізніше вона зателефонувала потерпілому ОСОБА_6 та попросила прийти на автостанцію. Останній підійшов на автостанцію приблизно за годину. Потерпілий та обвинувачений стали розмовляти, дедалі підвищуючи тон, почалася суперечка з нецензурною лайкою, свідок не дослухалася, з якого приводу. Двічі ОСОБА_4 брав ОСОБА_6 за одяг, вимагав, щоб той його слухав уважно. Побоїв чи знущань жоден з них одне до одного не застосовував, тільки штовхалися і гучно лаялися. Коли прийшов автобус, свідок попрощалася з обвинуваченим та пішла всередину, коли раптом знадвору почулися крики і водій вискочив з кабіни, накричав на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , щоб припинили бійку. Після того вона поїхала автобусом на Реутинці, а потерпілий та обвинувачений залишилися. Увечері у гуртожиток в Реутинцях до неї приходили обоє, потерпілий та обвинувачений, вона вийшла, пригостила кавою ОСОБА_4 . ОСОБА_20 ознак побоїв на жодному з них свідок не помітила. При собі у ОСОБА_4 дійсно був телефон сенсорний, невеликий, марки свідок не пригадує, а у ОСОБА_6 телефона не було. Потерпілий ОСОБА_6 ні тоді, ні пізніше їй про те, що обвинувачений відібрав у нього телефон, не казав. ОСОБА_4 також нічого з приводу походження телефона їй не розказував, при ній телефон не вмикав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює на пилорамі в м. Кролевець, де працював свідок не зміг сказати, на якій посаду, - також обвинувачений ОСОБА_4 . Із обвинуваченим ОСОБА_4 свідок знайомий. Іноді обвинувачений йому телефонував. У минулому, 2021 році, на момент допиту в суді точної дати свідок не пригадав, обвинувачений ОСОБА_4 дзвонив йому з номера ОСОБА_6 , хоча зазвичай дзвонив з іншого номера, при цьому голос поза сумнівом був голос обвинуваченого, до того ж, обвинувачений представився. Згодом з приводу цього дзвінка його, свідка, допитували у поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що оскільки з часу подій минув тривалий час, з початку повномасштабного вторгнення свідок особисто перебував у складі Збройних Сил України та зазнав численних стресів, він не спроможний пригадати обставин подій, викладених у обвинувальному акті. Так, суду пояснив, що суть взаємин між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 він не може описати, стверджував, що він особисто не бачив, щоб ОСОБА_4 вчиняв протизаконні дії і завдавав шкоди потерпілому. На запитання прокурора пояснив, що не пам`ятає, чи надавав файл із відеозаписом, котрий містить катування потерпілого.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.127 ч.1, ст.186 ч.2 КК України, суд розцінює як обрану ним лінію самозахисту та бажання уникнути відповідальності за вчинене. Оскільки його винуватість доводиться доказами, які досліджені в ході судового засідання, перевірені на належність та допустимість, узгоджуються між собою, підстав сумніватися в їх істинності та правдивості немає підстав.

Дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з карти пам`яті microSD марки Kingston об`ємом 16 Gb, добровільно наданої слідству свідком ОСОБА_7 , судом встановлено наступне. При відкритті папки з надписом ОСОБА_21 встановлено, що у ній мається папка з надписом САМЕRА. При відкритті вказаної папки встановлено, що всередині знаходяться фотознімки в кількості 53 шт. та відеофайли в кількості 35 шт.

При відкритті відеофайлу за №VID_20210126_153617 за допомогою відеопрогравача VLC встановленого розмір відеофайлу становить 38,8 Мб, файл виготовлений 26.01.2021. На відеозаписі потерпілий ОСОБА_6 , який сидить на металевій трубі. ОСОБА_6 одягнутий в шапку тканинну синю, куртку синю з рукавами сірого кольору на «блискавці» з капюшоном, штани кольору «хакі» та черевики (берці) коричневого кольору. Рот у ОСОБА_6 заклеєний липкою стрічкою-скотчем, руки у нього в положенні за спиною, замотані скотчем. Поруч з ОСОБА_22 на трубі видно черевики особи, яка знімала відео, та ще однієї особи. Особа, яка знімала відео, сміється за кадром та обзиває ОСОБА_6 нецензурними словами.

При відкритті відеофайлу за №VID_20210126_153637 за допомогою відеопрогравача VLC встановлено, що розмір відеофайлу становить 20,3 Мб, файл виготовлений 26.01.2021. На відеозаписі ОСОБА_6 , який сидить на металевій трубі. Рот у ОСОБА_6 заклеєний липкою стрічкою-скотчем, руки у нього в положенні за спиною, замотані скотчем. На відео видно праву частину тулубу особи, вдягнутої в спортивні штани синього кольору та куртку балоневу синього кольору. Вказана особа стоїть спиною до оператора, правою рукою знімає скотч з обличчя ОСОБА_6 , при цьому щось каже нерозбірливо.?

При відкритті відеофайлу за №VID_20210126_154242 за допомогою відеопрогравача VLC встановленого розмір відеофайлу становить 29.9 Мб, файл виготовлений 26.01.2021. На відеозаписі ОСОБА_6 , який сидить на металевій трубі. Навпроти нього стоїть чоловік (видно праву частину тулубу), вдягнутий в спортивні штани синього кольору та куртку бапоневу синього кольору. Чоловік розмовляє з ОСОБА_22 , знімаючи його на свій мобільний телефон. «Дивись в камеру. Кажи! Зачєм ти на мене брехню кажеш? ІНФОРМАЦІЯ_2 , зачєм?»

При відкритті відеофайлу за №VID_20210126_154903 за допомогою відеопрогравача ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що розмір відеофайлу становить 43,0 Мб, файл виготовлений 26.01.2021. На відеозаписі ОСОБА_6 , який сидить на металевій трубі. На відео чутно чоловічий голос « ОСОБА_23 (нецензурне слово) єслі я... Отвечай на (нецензурне слово) на голімого п...., ти будеш друзьям казать, шо щас тільки що проізошло?» ОСОБА_22 відповідає « Цей, вот в єтот день я нічого нікому казати не буду. Слово пацана і на п...» Чоловік «Так, цього достаточно».

Зміст вказаних вище відеозаписів узгоджується зі свідченнями, наданими судові потерпілим ОСОБА_6 . Приймаючи до уваги зміст заяви про добровільне надання цих відеозаписів свідком ОСОБА_7 , у поєднанні із змістом розмови на відеозапису та дій потерпілого і іншої особи, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що на відеозаписах зафіксовано дії саме обвинуваченого ОСОБА_4 , вчинені щодо потерпілого ОСОБА_6 .

Дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з DVD-R-диска марки Videx об`ємом 4,7 Gb з відеозаписами з камери зовнішнього відеоспостереження на території автостанції м. Кролевець за 26.01.2021, судом встановлено наступне. При відкритті диска за допомогою встановлено, що на ньому наявні відеофайли в кількості 12 шт.

При відкритті відеофайлу за №ch06_2051 встановлено, що розмір відеофайлу становить 13,8 Мб, файл виготовлений 26.01.2021. Відеозапис проводиться з камери відеоспостереження, розташованої на будівлі автостанції в м. Кролевець, вул. Спортивна. На відеозаписі зображено вхід до автостанції, навпроти входу стоїть маршрутний автобус білого кольору. На відеозаписі зазначена дата та час відеозйомки, а саме 26.01.2021, час з 14.20 по 14.21 год.

При відкритті відеофайлу за №ch06_2443 встановлено, що розмір відеофайлу становить 17,8 Мб, файл виготовлений 26.01.2021, час початку зйомки о 14.24 год. Біля вхідних дверей маршрутного автобуса стоїть дівчина в куртці білого кольору, поруч стоїть хлопець, ОСОБА_4 в куртці та спортивних штанях темного кольору. Дівчина обіймає його за талію, вони цілуються та обнімаються. Відеозапис закінчився о 14.25 год.

При відкритті відеофайлу за №ch06_2529 встановлено, що розмір відеофайлу становить 12,3 Мб, файл виготовлений 26.01.2021, час початку зйомки о 14.25 год. ОСОБА_4 з дівчиною продовжують стояти біля маршрутного автобуса, обійнявшись. Відеозапис закінчується о 14.25.56 год.

При відкритті відеофайлу за №ch06_2529 встановлено, що розмір відеофайлу становить 12,3 Мб, файл виготовлений 26.01.2021, час початку зйомки о 14.25 год. ОСОБА_4 з дівчиною продовжують стояти біля маршрутного автобуса, обійнявшись. Відеозапис закінчується о 14.25.56 год.

При відкритті відеофайлу за №ch06_2942 встановлено, що розмір відеофайлу становить 10,2 Мб, файл виготовлений 26.01.2021, час зйомки розпочинається о 14.29.40 год. ОСОБА_4 з дівчиною продовжують стояти біля маршрутного автобуса обнявшись. О 14.29.46 до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на мопеді приїжджає ОСОБА_7 . В цей же час з маршрутки виходить дівчина в куртці зеленого кольору, яка стоїть поруч з ОСОБА_4 та дівчиною в білій куртці. Відеозапис закінчується о 14.30.03 год.

При відкритті відеофайлу за №ch06_3039 встановлено, що розмір відеофайлу становить 12,01 Мб, файл 26.01.2021, час зйомки розпочинається о 14.30 год. ОСОБА_4 з дівчиною в куртці білого кольору продовжують стояти біля маршрутки обнявшись, поруч стоїть дівчина в куртці зеленого кольору, та ОСОБА_7 , в якого через ліву руку перекинутий шолом. О 14.30.57 відеозапис закінчився.

При відкритті відеофайлу за №ch06_3149 встановлено, що розмір відеофайлу становить 9,72 Мб, файл виготовлено 26.01.2021, час зйомки розпочинається о 14.31.46 год. ОСОБА_4 з дівчиною в куртці білого кольору продовжують стояти біля маршрутного автобуса обнявшись, поруч стоїть дівчина в куртці зеленого кольору, та ОСОБА_7 , в якого через ліву руку перекинутий шолом. Біля входу до магазину «Ступенька» стоїть ОСОБА_24 . О 14.31.48 ОСОБА_4 помічає ОСОБА_6 та йде до нього, подає йому праву руку для привітання. Коли ОСОБА_6 вітається з ним за руку, ОСОБА_4 , не відпускаючи руки ОСОБА_6 , веде останнього до маршрутного автобуса. Відеозапис закінчується о 14.32.34.

При відкритті відеофайлу за №ch06_3216 встановлено, що розмір відеофайлу становить 11,7 Мб, файл виготовлений 26.01.2021, час зйомки розпочинається о 14.32.12 год. ОСОБА_4 , продовжуючи тримати правою рукою праву руку ОСОБА_6 , підходить з останнім до вхідних дверей маршрутного автобуса. Обоє дівчат у цей час заходять до салону автобуса. О 14.32.22 ОСОБА_4 наносить один удар кулаком правої руки ОСОБА_6 в область тулуба. О 14.32.39 ОСОБА_4 наносить один удар кулаком правої руки ОСОБА_6 в область тулуба, потім бере його обома руками за голову та наносить один удар головою в обличчя. О 14.32.34 відеозапис закінчився.

При відкритті відеофайлу за №ch06_3240 встановлено, що розмір відеофайлу становить 13,6 Мб, файл виготовлений 26.01.2021, час зйомки розпочинається о 14.32.35 год. ОСОБА_4 наносить ОСОБА_6 один удар лівою рукою в область тулуба, хапає останнього лівою рукою за голову, притискаючи таким чином до себе. В цей час до них підходить водій маршрутки, який про щось з ними розмовляє. Відеозапис закінчено о 14.33.05.

При відкритті відеофайлу за №ch06_3405 встановлено, що розмір відеофайлу становить 23,0 Мб, файл виготовлений 26.01.2021, час зйомки розпочинається о 14.34.05 год. Водій маршрутного автобуса повертається до салона автобуса, маршрутка їде з місця події. Біля входу до автостанції залишаються: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Лук`яненко ОСОБА_12 розмовляє з ОСОБА_6 . О 14.34.36 год. вони втрьох йдуть до магазину. О 14.34.53 відеозапис закінчено.

Зміст вказаних вище відеозаписів узгоджується зі свідченнями, наданими судові потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_8 .

Дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами також доводиться винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.127 ч.1, ст.186 ч.2 КК України:

- заявою свідка ОСОБА_7 від 03.02.2021 про добровільну видачу належної йому карти пам`яті microSD марки Kingston об`ємом 16 Gb, «на якій маються записи подій, що відбувалися 26.01.2021 за участі ОСОБА_25 та ОСОБА_26 », яка знаходилася в телефоні свідка, на яку останній проводив запис;

- протоколом огляду предметів від 04.02.2021, а саме, карти пам`яті microSD марки Kingston об`ємом 16 Gb, добровільно наданої ОСОБА_7 ;

- постановою слідчого від 04.02.2021 про визнання карти пам`яті microSD марки Kingston об`ємом 16 Gb, добровільно наданої ОСОБА_7 , речовим доказом у справі;

- довідки про вартість судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119- 21/1563-ТВ від 10.02.2021;

- висновку експерта № СЕ-19/119- 21/1563-ТВ від 10.02.2021, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo S 720» станом на 26.01.2021 могла становити 553,00 грн;

- супровідним листом №1096 від 11.02.2021 до відеозаписів з камери зовнішнього відеоспостереження на території автостанції м. Кролевець за 26.01.2021;

- протоколом огляду предметів від 12.02.2021, а саме, DVD-R-диска марки Videx об`ємом 4,7 Gb з відеозаписами з камери зовнішнього відеоспостереження на території автостанції м. Кролевець за 26.01.2021;

- постановою слідчого від 12.02.2021 про визнання DVD-R-диска марки Videx об`ємом 4,7 Gb з відеозаписами з камери зовнішнього відеоспостереження на території автостанції м. Кролевець за 26.01.2021, речовим доказом у справі;

- копією ухвали слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 22.02.2021 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- копією постанови про оголошення розшуку ОСОБА_4 від 20.02.2021;

- копією протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно з яким ОСОБА_4 затримано 17.03.2021 року о 22 годині 30 хвилин;

- копією ухвали слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 18.03.2021 року про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою;

- копією паспорта громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , виданого органом 5919 від 20.02.2019 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- роздрукованим витягом з «Адмінпрактики» відносно ОСОБА_4 ;

- характеристикою за місцем проживання;

- довідкою КП «Кролевецька лікарня» Кролевецької міської ради №01-09/345 від 15.02.2021, згідно з якою ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває;

- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_6 №157 від 12.02.2021, згідно з якою ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку, військову службу не проходив;

- вимогою про судимість, згідно з якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України направлено до суду з обвинувальним актом 05.07.2019 року; кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.246 КК України направлено до суду з обвинувальним актом 30.04.2020 року; кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України направлено до суду з обвинувальним актом 23.09.2020 року;

- копією вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2021, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 2 років обмеження волі;

- копією довідки старости Литвиновицького старостинського округу Кролевецької міської ради Сумської області №112 від 11.08.2022 про те, що будинок за адресою АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зруйнований і проживання людини за вказаною адресою неможливе.

Аналізуючи викладене вище, суд приходить висновку, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.127 КК України - як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, з метою примусити іншу особу вчинити дії, що суперечать її волі, та за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Таким чином, твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не скоював кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, спростовуються наведеними вище доказами, які беззаперечно доводять його вину.

Суд вважає, що така позиція обвинуваченого не є щирою, спрямована на ухилення від відповідальності за вчинений злочин.

На думку суду, не викликають сумнівів показання потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки вони повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами винуватості ОСОБА_4 , зокрема, відеозаписами від 26.01.2021, а також повноцінно відтворюють обставини скоєння інкримінованих йому злочинів. Суд, заслухавши показання свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що сторона обвинувачення довела вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів «поза розумним сумнівом».

Посилання прокурора на зміст протоколу допиту свідка ОСОБА_7 слідчим у кримінальному провадженні суд відхиляє, оскільки у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України суд вправі засновувати свої висновки лише на свідченнях, котрі сприймав безпосередньо в судовому засіданні. Крім того, здійснити допит свідка ОСОБА_19 у порядку ч.4 ст.96 КПК України щодо розбіжностей його свідчень в судовому засіданні із свідченнями, викладеними у протоколі, виявилося неможливим в силу технічних причин.

Сумніви обвинуваченого та захисника у спроможності поліцейського ОСОБА_10 давати пояснення як свідок у справі не обгрунтовують, яким чином рід занять свідка, що є поліцейським, спростовує свідчення, дані в установленому порядку в судовому засіданні під присягою. Заперечення проти врахування пояснень ОСОБА_9 , посилання на недостатність показів потерпілого ОСОБА_6 стосовно обставин скоєного щодо потерпілого катування та грабежу, суд сприймає за намагання підмінити оцінку доказів судом оцінкою, сформульованою захистом, що не належить до повноважень та обов`язків захисника та обвинуваченого у відповідності до ст. 94 КПК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. У той же час обвинувачений не заперечував у судовому засіданні, що відмовився від надання пояснень під час досудового розслідування, не брав участі у слідчих діях тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до частини 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінальних правопорушень, особу винного, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували його покарання, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, що унеможливлює призначення йому покарання у вигляді виправних робіт, позицію прокурора, яка вважала, що відсутні пом`якшуючі вину ОСОБА_4 обставини, вину вважала доведеною поза будь-яким сумнівом, тому просила призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.127 КК України у виді трьох років позбавлення волі, та за ч.2 ст.186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, а за ч.1 ст.70 КК України остаточно шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - 5 років позбавлення волі, до якого приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2021 року, перерахувавши два роки обмеження волі на один рік позбавлення волі, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, погоджуючись із відповідним клопотанням прокурора, заявленим у залі судового засідання, залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в розмірі 490 грн 35 коп.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 91, 369-371, 381, 382, 373, 374, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127 та ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.127 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням п.1 ч.2 ст.72 КК України, до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі за даним вироком приєднати не відбуте покарання у виді двох років обмеження волі, призначене за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2021 за ч. 2 ст. 289 КК України, остаточно визначити покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 період перебування під вартою з моменту затримання 17.03.2021 року о 22:30 год до набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 залишити раніше застосований ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області та продовжений ухвалами суду, у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 490 грн 35 коп.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження 579/511/21.

Речові докази, а саме: карту пам`яті microSD марки Kingston об`ємом 16 Gb, DVD-R-диска марки Videx об`ємом 4,7 Gb з відеозаписами з камери зовнішнього відеоспостереження на території автостанції м. Кролевець за 26.01.2021, - після вступу вироку в законну силу залишити у матеріалах кримінального провадження, відповідно до ст.100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1