н/п 1-кс/953/455/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000329 від 13.03.2020 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2023 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000329 від 13.03.2020, надіслане 06.01.2023 р. поштовим відправленням через «Укрпошта», в якому він просить накласти арешт на майно, вилучене 05.01.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, власником якого є ОСОБА_4 , та який фактично вилучено у присутності ОСОБА_5 , відносно наступного майна: мобільний телефон ZТЕ (імей1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 ).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що cлідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329 від 13.03.2020 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Харківської академії фізичної культури (), зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи грошовими коштами вказаного державного закладу освіти під приводом виконання ремонтних робіт, а також встановлено, що посадові особи ХДАФК, зловживаючи службовим становищем, з метою привласнення державних грошових коштів, втілили злочинну схему, яка полягала у зарахуванні на вакантні посади навчального закладу осіб, які не з`являлись на робочих місцях та не виконували свої функціональні обов`язки, але яким нараховувалась заробітна плата з надбавками та преміями.

Під час досудового розслідування отримано відомості про причетність до вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою документування злочинної схеми протиправної діяльності виникла необхідність у відшуканні та приєднанні до матеріалів кримінального провадження предметів та документів, що мають доказове значення для проведення досудового розслідування, а саме: засобів вчинення кримінального правопорушення, (будь-які матеріальні носії інформації - оптичні диски, флеш-накопичувачі, блокноти, чорнові записи, комп`ютерна техніка, мобільні телефони), на яких можуть міститись дані щодо працевлаштування (призначення, фіксації робочого часу, звільнення) до Харківської державної академії фізичної культури ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 та спілкування з іншими учасниками злочинної схеми ( ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ), банківські картки, а також інші предмети та документи, що мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та які в подальшому можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2022 р. 05.01.2023 р. було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон ZТЕ (імей1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 ).

Вказаний телефон було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні у зв`язку з тим що на вказаному телефоні, у мобільному додатку-мессенджері «Watsapp» було виявлено відомості про дзвінки іншим учасникам злочинної схеми, зокрема ОСОБА_14 .

Факт вилучення даного мобільного телефону за адресою: АДРЕСА_1 , а також усні пояснення ОСОБА_5 , присутньої під час обшуку, щодо того, що вказаний телефон «мабуть, належить її чоловікові ( ОСОБА_4 )» за місцем його постійного мешкання вказує на фактичне володіння даною річчю цими особами. Окрім цього, на це вказує повідомлення абоненту « ОСОБА_15 », а саме: «Леша єто я) єто мой новій дополнительній номер. Передай его Марине и пусть она тоже звонит с другого апарата и новой симки».

Контактні дані ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 ; номер мобільного телефону відсутній, оскільки його було вилучено під час проведення обшуку.

Як зазначено прокурором, враховуючи наведені факти, а також те, що інформація на вилученому мобільному телефоні, має доказове значення та потребує спеціального дослідження, а сам телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, підтверджує наявність усталених зв`язків між особами, які є учасниками злочинної схеми, необхідно забезпечити умови його належного дослідження та подальшого збереження, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на вказане тимчасово вилучене майно.

Сторона обвинувачення має підстави вважати, що вилучене майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Вилучений у ході проведення обшуку предмет відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме: може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою запобігання в подальшому перешкодити кримінальному провадженню необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Таким чином, метою накладення арешту у даному випадку у відповідності до вимог ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначене в клопотанні, вилучене 05.01.2023 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначене в клопотанні майно, власником якого є ОСОБА_4 , адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_4 , власник майна, у судове засідання не з`явився; судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання, про що суд повідомив слідчий ОСОБА_16 , який входить до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, посилаючись на рапорт ст.о/у УСР в Харківській обл. ДСР НПУ п/п поліції ОСОБА_17 .

Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329 від 13.03.2020 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 05.01.2023 р. в ході проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному в клопотанні майні, власником якого є останній, що може містити відомості про факти чи обставини, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовим доказом, - на це майно слід накласти арешт.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000329 від 13.03.2020 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.01.2023 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , та який було фактично вилучено у присутності ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон ZТЕ (імей1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 ), шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження ним

Місцем зберігання арештованого майна згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1