Справа № 642/1221/23
Провадження № 1-кс/642/719/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0000231 від 13.02.2023 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 13.02.2023 за ч.2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 05.02.2021 № 73 о/с капітана поліції ОСОБА_5 переміщено на посаду інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Вступаючи до лав Національної поліції України, 07.11.2015, ОСОБА_5 присягнув вірно служити Українському народу, дотримуватися норм Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

У період збройного конфлікту, 02.03.2022, збройними силами країни агресора рф окуповано м. Балаклія Ізюмського району Харківської області.

У період часу з 09.03.2022 більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на території міста Балаклія Харківської області, будучи працівником правоохоронного органу України, протиправно, умисно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, без отримання будь-яких вказівок від керівництва Національної поліції України, з метою надання допомоги ворожій державі рф та заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній та інформаційній безпеці України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, вступив у контакт з невстановленими в ході досудового розслідування представниками збройних формувань рф.

В подальшому, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, ОСОБА_5 отримав від вказаних осіб пропозицію про співпрацю з представниками рф, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади рф та недопущення контролю України над територією міста Балаклія Ізюмського району Харківської області, тобто переходу на бік ворога, що виражалося у наданні представникам збройних формувань рф інформації де перебувають та мешкають співробітники Національної поліції України, зберігають особисту, службову зброю, з метою її вилучення та доставлення для користування представникам рф.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 добровільно погодився активно співпрацювати з представниками окупаційної держави рф та почав патрулювати окуповану частину м. Балаклія Харківської області, чим здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану, приблизно у квітні 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Балаклія Харківської області, ОСОБА_5 прийняв пропозицію від невстановлених в ході досудового розслідування представників збройних формувань рф та окупаційної адміністрації території міста Балаклія Харківської області та погодився працювати у незаконно створеному органі - «Балаклейский отдел полиции Изюмского района», який також називали «народная милиция».

Крім цього, 01.05.2022, приблизно о 14 год 00 хв., троє невстановлених у ході досудового розслідування озброєних чоловіка, які представились працівниками так званої «народной милиции», примусово, безпосередньо із місця мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 доставили останнього за вказівкою ОСОБА_5 до його кабінету за місцем знаходження окупаційного відділу так званої «народной милиции» за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, площа Ростовцева, 1.

ОСОБА_5 , намагаючись отримати від ОСОБА_6 відомості про зберігання, придбання, збут наркотичних засобів у м. Балаклія, з метою підвищення ефективності діяльності незаконного органу «народна міліція» та зміцнення окупаційної влади рф на території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, віддав наказ невстановленим у ході досудового розслідування особам надіти кайданки на руки ОСОБА_6 . Після того, як наказ ОСОБА_5 було виконано, останній почав застосовувати металевий пристрій, дія якого наносила ОСОБА_6 удари електричним струмом, які не заподіювали сильного фізичного болю чи морального страждання. Не отримавши від ОСОБА_6 необхідної інформації, ОСОБА_5 звільнив останнього.

Також, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради та всіляко допомагаючи окупаційній владі рф з метою недопущення контролю України над територією міста Балаклія Харківської області, ОСОБА_5 на початку травня 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, зателефонував через месенджер «WhatsApp» на мобільний телефон ОСОБА_7 , з яким працював у ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, та здійснив до останнього заклик перейти на бік ворога, співпрацювати з представниками окупаційної держави рф та погодитись працювати у т.з. «народной милиции г. Балаклея», на що останній відмовився у категоричній формі.

Крім цього, ОСОБА_5 , з метою забезпечення зміцнення окупаційної влади рф на вказаній території та безпечного перебування військовослужбовців збройних сил та інших військових формувань рф, представників окупаційної влади рф на окупованій території міста Балаклія Харківської області, здійснюючи т.з. функції поліцейського у незаконно створеному органі «Балаклейский отдел полиции Изюмского района», разом із представниками рф, забезпечував патрулювання ринку у м. Балаклія, супровід та охорону співробітниці ринку під час вимагання та передачі грошей від продавців за торгівельні місця, що забезпечує функціонування та матеріальну підтримку окупаційної влади рф.

Також, отримавши від представників окупаційної адміністрації рф достатній рівень довіри, 07.06.2022 ОСОБА_5 звернувся із письмовою заявою до «начальника Балаклейского отдела полиции Изюмского района ОСОБА_8 », в якій просив призначити його на посаду «командира отдела патрульно-постовой службы Балаклейского отдела полиции Изюмского района». В подальшому, на підставі заяви, ОСОБА_5 був призначений на вищевказану посаду у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації.

Також, зміцнивши свої зв`язки із представниками окупаційної адміністрації рф, в період часу з червня по вересень 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 був призначений на посаду начальника у незаконно створеному органі - «Балаклейский отдел полиции Изюмского района».

Тобто, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу України, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади рф, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, здійснивши тим самим перехід на бік ворога в період збройного конфлікту з рф, в умовах воєнного стану, тобто умисно вчинив діяння на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується: - заявою ОСОБА_5 про працевлаштування до незаконного органу окупаційної адміністрації - «Балаклійського відділу поліції Ізюмського району»; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; - протоколами допитів свідка ОСОБА_11 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; - розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; - протоколом пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_6 ; - іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні, у своїй сукупності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий умисний злочин проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Необхідність обрання стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіально управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000231 від 13.02.2023 оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_5 та подано клопотання до Ленінського районного суду м. Харкова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Оцінюючи в сукупності доводи, вказані у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід дійти висновку, що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_5 , а також наявність вагомих доказів про вчинення останньою кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їй загрожує, а саме - довічне позбавлення волі; з огляду на особу підозрюваної, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків; забезпечення його участі у проведенні слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій; запобігання спробам останньої вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки, у органу досудового розслідування є необхідність доставити підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого судді з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи, що для розшуку ОСОБА_5 необхідно провести значну кількість процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що займе тривалий проміжок часу, доцільно встановити строк дії ухвали у шість місяців.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню процесуальних дій, оголошений постановою слідчого від 16.02.2023 у розшук, виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Ленінського районного суду м. Харкова для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч. 4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Обґрунтованість підозри у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що фактичне місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню процесуальних дій, оголошений постановою слідчого від 16.02.2023 у розшук, що свідчить про реальну можливість останнього ухилитись від слідства та суду.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 139, 140, 188, 189 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного за ч.2 ст.111 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Укоаъни, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу до Ленінського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього.

Строк дії ухвали - 6 (шість) місяців з дати її постановлення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя , суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Після затримання ОСОБА_5 копію ухвали вручити підозрюваному та негайно повідомити прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1