Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2022,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНИ в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з 28 грудня 2022 по 25 лютого 2023, з визначенням застави в розмірі 198 480 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту. При цьому, зазначає, що в клопотанні слідчий посилається про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, при цьому, ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочинів визнав повністю, розкаявся у вчиненому, сприяв в його розслідуванні. Посилаючись на зазначене, вважає, що останньому не вигідно будь-яким чином впливати на хід слідства, на свідків, чи знищити докази. Звертає увагу, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) абсолютно нічим при розгляді клопотання не підтверджено, а навпаки останній постійно являвся до Ленінського районного суду м. Миколаєва, де розглядається стосовно нього інша кримінальна справа. При цьому, слідчий не надав суду доказів про переховування Компаніченка від слідства, зазначивши, що засоби зв`язку -мобільний телефон у нього вилучено при обшуку, не надавши при цьому доказів про виклик його до слідчого. В свою чергу, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не в повній мірі враховано те, що Компаніченко постійно проживає на деокупованій території, де під час окупації загинула його дружина і у нього на утриманні залишився малолітній син і злочини він вчинив з метою утримання сім`ї. Також, зазначає, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу на підтвердження пред`явлення обґрунтованої підозри, як і про тримання особи під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №295/13764/22 (а.п.1-6), в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000592 від 25.04.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Згідно змісту клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2022 близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_10 перебуваючи на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку №98 що по вул. Князів Острозьких у м. Житомирі знайшов розфасовані 15 полімерних згортків в середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон,

Усвідомлюючи, що дана речовина містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, у ОСОБА_10 виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети його збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, ОСОБА_10 підняв із землі вказані об`єкти та продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на незаконне зберігання без мети його збуту, поклав їх до внутрішньої кишені, одягненої на ньому куртки та переносив їх невстановленими досудовим розслідуванням вулицями міста Житомира, таким чином зберігав при собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон.

В подальшому, 25.04.2022 о 12 годині 40 хвилин за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 1, під час затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 298-2 КПК, а саме обшуку затриманої особи у останнього виявлено 15 полімерних згортків в середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 1,0598 г.

Крім того, в невстановлений слідством день час та місці ОСОБА_10 , не маючи передбаченого законом дозволу, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та таким чином, у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел спрямований на придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон на території міста Житомира.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного в невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 08.05.2022, шляхом привласнення знайденого придбав заздалегідь розфасовані 29 полімерні згортки в середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, вагою не менше 2,5128 г. та поклав їх до нагрудної сумки, з метою подальшого збуту у вигляді «закладок» на території міста Житомира, у великих розмірах.

Надалі, цього ж дня близько 14 год. 20 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Мануїльського (Івана Мазепи), 78, залишив 5 полімерних згортків, всередині яких містився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,4064. З метою фіксації місця розташування закладки, за допомогою телефону марки «Samsung» у корпусі чорного кольору, в месенджері «Whatsapp» зробив опис місцевості за вищевказаною адресою, а також зробив фото для подальшої передачі інформації покупцю, та надіслав невстановленій слідством особі під нікнеймом «ра», за що в подальшому мав отримати прибуток.

В подальшому 08.05.2022 близько 15 год. 30 хв. за адресою м. Житомир, вул. Мануїльського (Івана Мазепи) 78, під час затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 298-2 КПК, в ході особистого обшуку в останнього виявлено 24 полімерних згортків в середині яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон, масою 2,1064 г., які останній зберігав з метою збуту на території м. Житомира.

Також, 08.05.2022 в період часу з 15 год. 58 хв. по 16 год. 10 хв. в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 виявлено та вилучено вищевказані 5 полімерних згортки, всередині яких містився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,4064 г.

Не зупиняючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів у великих розмірах, в невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 09.05.2022, шляхом привласнення знайденого придбав заздалегідь розфасовані 143 полімерних згортків в середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, вагою не менше 9,8231 г. та поклав їх до нагрудної сумки, та переніс її до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим розпочавши зберігати психотропну речовину з метою її подальшого збуту у фасованому виді.

В подальшому 09.05.2022 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторний збут наркотичного засобу у великих розмірах на території міста Житомир, поклав до нагрудної сумки 39 полімерних згортки та почав переносити невстановленими вулицями міста Житомира для подальшого розповсюдження їх у фасованому вигляді.

Таким чином, 09.05.2022 близько 17 год. 20 хв. за адресою м. Житомир, проспект Миру 7, під час затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 298-2 КПК, в ході особистого обшуку в останнього виявлено 39 полімерних згортків в середині яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон, масою 2,8405 г., які останній зберігав з метою збуту на території м. Житомира.

Цього ж дня, в проміжку часу з 18 год. 40 хв до 19 год. 06 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , а саме квартири АДРЕСА_3 виявлено контейнер з 104 полімерними згортками в середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, у великих розмірах - метадон, масою 6,9826 г., які останній зберігав з метою збуту на території м. Житомира.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів повторно, в невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 11.05.2022, шляхом привласнення знайденого придбав заздалегідь розфасовані 6 полімерних згортків в середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, вагою не менше 0,2908 г. та поклав їх до нагрудної сумки, для їх подальшого збуту у фасованому виді.

Так, 11.05.2022 о 12 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_4 , під час затримання ОСОБА_10 в порядку ст.298-2 КПК, в ході особистого обшуку в останнього виявлено 6 полімерних згортків в середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,2908 г., які останній зберігав з метою збуту на території м. Житомира.

29.10.2022 о 14.33 год. ОСОБА_10 в порядку ст.278 КПК України оголошено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

28.12.2022 о 01.50 год. затримано у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_10 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_9 27.12.2022 звернулася до слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами судового розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 можливо причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_10 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортом від 25.04.2022; протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 25.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; висновком експерта №СЕ-19/106-22/3556-НЗПРАП; рапортом від 08.05.2022; протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 08.05.2022: висновком експерта №СЕ-19/106-22/3943-НЗПРАП; рапортом від 26.10.2022; протоколом огляду місця події від 08.05.2022; висновком експерта №СЕ-19/106-22/3944-НЗПРАП; рапортом від 09.05.2022; протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 09.05.2022; протоколом огляду місця події від 09.05.2022; висновком експерта №СЕ-19/106- 22/4178-НЗПРАП; рапортом від 26.10.2022; протоколом обшуку від 09.05.2022; висновком експерта № СЕ-19/106-22/4187-НЗПРАП; рапортом від 11.05.2022; протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 11.05.2022; висновком експерта № СЕ-19/106-22/41 77- НЗПРАП; повідомленням про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення від 29.10.2022; рапортом о/у від 01.11.2022; повісткою про виклик до слідчого на 05.11.2022; рапортом о/у від 12.11.2022; повісткою про виклик до слідчого на 17.11.2022: рапортом о/у від 24.11.2022; повісткою про виклик до слідчого на 01.12.2022; рапортом о/у від 01.11.2022; повісткою про виклик до слідчого на 05.11.2022; рапортом о/у від 18.12.2022; іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_10 міг би вчинити кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_8 дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжким, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (встановлено слідчим суддею), з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не погашена, як і факту перебування на розгляді Ленінського районного суду м.Миколаїва обвинувального акту відносно ОСОБА_10 за ч.2 ст.307 КК України (судове провадження №489/1570/22). Наведені вище обставини дають достатні підстави стверджувати про обґрунтовану наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційні посилання на не доведеність таких ризиків є безпідставними.

Належно враховано слідчим суддею і те, що підозрюваний ОСОБА_10 має задовільний стан здоров`я, не працевлаштований (відсутнє джерело доходу), вдівець, за матеріалами провадження має на утриманні малолітню дитину (суд апеляційної інстанції, як і слідчий суддя, вважає цю обставину не підтвердженою), таким чином, встановлено фактичну відсутність у підозрюваного тісних соціальних зв`язків, не має місця реєстрації в м.Житомирі.

З урахуванням вище зазначеного, апеляційний суд також погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

На переконання апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання адвоката на те, що його підзахисний щиро кається, визнає свою вину, сприяє розкриттю правопорушень, котрі ним вчинено з метою утримання сім`ї (що не підтверджено матеріалами провадження), є вдівцем, постійно проживає на деокупованій території (м.Житомир), з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, характеризуючих даних особу підозрюваного та встановлених на даний час процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатньо для доведення, як відсутності ризиків, так і того, що ОСОБА_10 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі Амбрушкевич проти Польщі).

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи сторони захисту щодо застосування відповідної міри запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування даного запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_10 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з відповідним визначенням розміру застави.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, в тому числі й порушень положень ст.5 Конвенції, констатованих Європейським судом з прав людини у своїх рішеннях, на що посилається захисник у поданій апеляційній скарзі, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2022, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з 28 грудня 2022 по 25 лютого 2023, з визначенням застави в розмірі 198 480 грн., - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: