Справа № 333/6690/22
Провадження №1-кс/333/2053/22
У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Комунарського районного суду зі скаргою, в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

Ознайомившись зі скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, а також мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Разом з тим необхідно зазначити, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду. Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до ст. 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2008 року № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до ст. 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Згідно ч. 3 ст. 29 КПК України суд забезпечує учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Отже, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеній в ухвалі від 12.06.2019 року по справі №219/2124/19, від 21.02.2018 року по справі №826/1833/16, від 07.06.2019 року по справі №826/10114/17, від 01.08.2019 року по справі №826/10114/17, від 01.07.2019 року по справі №243/10706/18, від 22.07.2019 року по справі №826/19159/16, від 27.08.2019 року у справі №520/3782/19 адміністративне провадження №К/9901/21152/19.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_2 має бути викладена українською мовою, що також узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 16.10.2018 року у справі №826/1833/16.

Крім того, слід підкреслити, скарга написана рукописним текстом, який неможливо прочитати, а відтак взагалі не зрозумілий її зміст та вимоги, що унеможливлює розгляд скарги по суті.

З огляду на викладене, суд вважає скаргу ОСОБА_2 залишити без руху, надавши останньому можливість усунути недоліки та подати оновлену скаргу, яка відповідає положенням КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 залишити без руху, надавши останньому для усунення зазначених в ухвалі недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що в разі не усунення недоліків в установлений строк, скарга буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1