УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2.,

за участю секретаря ОСОБА_3.,

прокурора ОСОБА_4.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

захисників ОСОБА_5.,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8., погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Понінка Полонського (наразі Шепетівського) району Хмельницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 441 КК України, в рамках кримінального провадження №0000059 від 25.03.2020,

У С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 441 КК України, в рамках кримінального провадження №0000059 від 25.03.2020.

Як посилається слідчий у клопотанні 18 листопада 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 441 КК України.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованих йому дій.

Крім того, в обґрунтування необхідності застосування підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема аналогічне.

Прокурор клопотання підтримав.

Захисники, кожен окремо, заперечували з приводу задоволення клопотання, мотивуючи це необґрунтованістю повідомленої підозри та відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний підтримав думку своїх захисників.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в суді, 18 листопада 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 441 КК України, і така підозра, на думку слідчого судді, є обґрунтованою, оскільки матеріали клопотання містять достатньо відповідних даних, отриманих в ході досудового розслідування на даний час, які вказують на це.

Водночас, слідчий суддя констатує, що достатність наведених даних є із значно низьким процесуально-доказовим рівнем щодо доведення обґрунтованості підозри, а відтак потребує вжиття органом досудового розслідування додаткових заходів в частині збору належних та допустимих доказів в частині доведення обставин вчинення екоциду, зокрема, як з приводу настання екологічної катастрофи, так і з приводу суб`єктивного (психічного ставлення) підозрюваних до суспільно-небезпечних наслідків протиправних дій. Крім того, зважаючи на те, що згідно повідомленої підозри, протиправні дії ОСОБА_1 вчинялись як майстром цеху з водопостачання та водовідведення в цех тепловодопостачання ТОВ «ПКПФ-Україна», а суспільно-небезпечні наслідки (настання екологічної катастрофи) настали через скид у річку Хомору зворотних вод з випуску №1 ТОВ «ПКПФ-Україна», особливої уваги слід приділити саме керівництву наведеного підприємства, а не рядовому співробітнику, що, наразі, в достатньому об`ємі органом досудового розслідування не здійснено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З цього приводу Європейський суд з прав людини у пункті 143 рішення "Stanev v. Bulgaria" зазначив, що затримання особи є настільки серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли були розглянуті інші, менш суворі заходи і коли вони були визнані недостатніми для захисту індивідуального або суспільного інтересу, який міг би вимагати затримання особи.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 42 рішення "Котій проти України" наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати несвавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо: застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.

Разом з цим, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_1 , який є раніше не судимою особою, тобто не має кримінального досвіду, офіційно працевлаштований в ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика - Україна» з 09.08.2017 на посаді майстра цеху, що з урахуванням тривалості його роботи у даному товаристві свідчить про сталість таких трудових відносин. Крім того, ОСОБА_1 має певні стійкі соціальні зв`язки, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи.

Також, слідчий суддя враховує і те, що органом досудового розслідування не зібрано жодних компрометуючих даних щодо проявів непроцесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_1 , зокрема слідчим суддею встановлено, що останній не ухиляється від явки як до органу досудового розслідування так і до суду, а отже слідчий суддя критично ставиться до наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні, при посиланні на наявність ризиків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягають у можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, не долучено до матеріалів клопотання документальних доказів, які б підтверджували їх наявність, а саме по собі посилання на них не може свідчить про намір підозрюваного вчиняти такі дії. В цьому аспекті слідчий суддя повторно акцентує на відсутності компрометуючих даних відносно підозрюваного з цього приводу, натомість, виходячи з позиції сторони захисту, підозрюваний навпаки бере активну участь у кримінальному провадженні з метою доведення своєї невинуватості.

Також, не є доведеним і факт того, що підозрюваний ОСОБА_1 , перебуваючи на волі, має намір продовжувати вчинення кримінально-протиправних дій, зокрема і ті, які йому інкримінуються.

Отже, сукупність наведених обставин свідчить про відсутність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а посилання слідчого (у клопотанні) та прокурора (у судовому засіданні) на неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного за відсутності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою носить сумнівний характер. Таким чином, стороною обвинувачення не доведено один з обов`язкових елементів для застосування запобіжного заходу - наявність будь-якого з ризиків непроцесуальної поведінки підозрюваного, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку із викладеним, відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8., погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 05 грудня 2022 року о 09 годині 20 хвилин.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_2