Справа № 307/1220/23
Провадження № 1-кс/307/187/23
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

31 березня 2023 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, не одруженої, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.4 ст.153, ч.4 ст.301? КК України,

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.4 ст.153, ч.4 ст.301? КК України.

ОСОБА_5 в період з лютого по грудень 2022 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в будинку по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з своєю малолітньою дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з якою вона, фактично, проживала однією сім`єю, достовірно знаючи, що вона є особою, яка не досягла чотирнадцяти років, матеріально та морально залежною від неї, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, яка перебуваючи в особливо вразливій ситуації, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства та залежного становища, як дитини від матері, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання умисно, протиправно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вступила в статевий акт з своєю малолітньою дочкою, а саме: проникла пальцями своєї руки в піхву своєї малолітньої дочки, чим спричинила своїми діями моральні та фізичні страждання, порушив її статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета (зґвалтуванні), вчиненому щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 у період часу з лютого по грудень 2022 року, у приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням морального тиску та психологічного насильства до своєї малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою вона, фактично, проживала однією сім`єю, достовірно знаючи, що вона є особою, яка не досягла чотирнадцяти років, матеріально залежною від неї, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, яка перебуваючи в особливо вразливій ситуації, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства та залежного становища, як дитини від матері, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання умисно, протиправно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, чинила дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням до тіла потерпілої особи, які проявилися у виді орогенітального контакту.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, тобто у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди

Окрім цього, в період з лютого по грудень 2022 року, ОСОБА_5 , знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання умисно, протиправно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті та виготовлення дитячої порнографії примусила свою малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до участі у створенні дитячої порнографії, яку зафільмувала на свій мобільний телефон марки ТECHO, після чого розповсюдила шляхом надсилання на мобільний телефон марки "REDMI 9A", свого співмешканця ОСОБА_8 , який в цей період перебував на території Чеської Республіки.

На відео наявні дії сексуального характеру та демонстрація оголених статевих органів та частин тіла малолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

Вказане відео ОСОБА_5 , зберігала на своєму мобільному телефоні до моменту вилучення працівниками поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, тобто до 29 березня 2023 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, зберігання дитячої порнографії та розповсюдженні, вчинені з примушуванням малолітньої особи до участі у створенні дитячої порнографії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301-1 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка АДРЕСА_1 , жителька АДРЕСА_2 , не одружена, з повною загальною середньою освітою, не працююча, раніше не судима.

29 березня 2023 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.4 ст.153, ч.4 ст.301? КК України, тобто є підстави вважати, що вона вчинила тяжкі злочини, один з яких, карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинених нею кримінальних правопорушень; може незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків, з метою можливої зміни показів на її користь або відмови від дачі показів.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, та зазначили, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечили та просили обрати запобіжних захід не пов`язаний триманням під вартою.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.4 ст.152, ч.4 ст.153, ч.4 ст.301? КК України (підозра пред`явлена 30 березня 2023 року), які є тяжкими злочинами, один з яких, карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК о 21 годині 15 хвилин 29 березня 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання щодо можливості застосування до обвинуваченого застави, при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, що є альтернативним до тримання під вартою, суд, враховує п.3 ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ст.6 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй у відношенні заходів, не пов`язаних з триманням під вартою (Токійські правила), прийнятих Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року, Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 65 (11) від 9 квітня 1965 року "Взятя під варту" та Рекомендації 80 (11) від 27 червня 1980 року "Про взяття під варту до суду", та п.1 ч.4 ст.183 КПК України, згідно якого суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (справи Тирон проти Румунії, Смирнова проти Росії Пірузян проти Вірменії).

Обставини справи, що розглядаються, дають підстави не сумніватись, що межі та порядок застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 на сьогодні, є достатньо чітко визначеними, щоб не допускати свавілля.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний вчинив тяжкі злочини, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років, потерпілою є неповнолітня особа, може в подальшому, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, до підозрюваної слід застосувати виключний запобіжний захід, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 21 години 15 хвилин 29 березня 2023 року.

Строк дії ухвали до 21 години 15 хвилин 28 травня 2023 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1