КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням суду відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП України у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував відсутністю підстав для задоволення вказаної скарги, оскільки заява ОСОБА_5 за своєю суттю не є повідомленням про злочин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП України у м. Києві внести відомості до ЄРДР за її заявою про злочин від 06 січня 2023 року.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що вказана заява містить короткий виклад обставин, що беззаперечно свідчить про вчинення злочину, в ній зазначені прізвища правопорушників, вказана правова кваліфікація злочину, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, тобто зазначені всі необхідні відомості, яких достатньо для внесення їх до ЄРДР.

Також апелянт зазначає, що вимоги ст. 214 КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, дають підстави для висновку, що нормами чинного законодавства не передбачено для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомосте про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання відповідної заяви.

Вище наведене, на думку ОСОБА_5 , слідчий суддя не врахував при розгляді її скарги, у зв`язку з чим постановлена ухвала підлягає скасуванню як незаконна і необґрунтована.

Також, ОСОБА_5 посилається на своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд справи відбувся за її відсутності, а копію рішення суду вона отримала 16 лютого 2023 року.

Учасники судового провадження, будучи повідомленні належним чином про дату та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися. Також, від ОСОБА_5 надійшло клопотання про проведення судового засідання за її відсутності. Зазначені обставини, у відповідності до вимог КПК України, не перешкоджають розгляду апеляційної скарги за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані суду матеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 06 січня 2023 року ОСОБА_5 звернулася до Деснянського УП ГУНП України у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, а саме про відмову свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 давати показання.

Відомості по вказаній заяві до ЄРДР внесенні не були, у зв`язку з чим ОСОБА_5 подала скаргу в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року в задоволенні скарги було відмовлено з тих підстав, що заява ОСОБА_5 за своєю суттю не є повідомленням про злочин.

З висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що у заяві ОСОБА_5 від 06 січня 2023 року очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, і які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має, оскільки викладені в ній відомості вказують на неявку свідків до органів досудового розслідування, що не входить до складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, а лише тягне за собою адміністративну відповідальність. Таким чином, не внесення по цій заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є бездіяльністю про яку зазначає апелянт.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .

Доводи апелянта про однобічність і неповноту судового розгляду справи є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин справи та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_5 , не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року, якою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП України у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3