У Х В А Л А

іменем України

27 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника органу пробації - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_6 про направлення засудженого до обмеження волі ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі,

у с т а н о в и в :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.09.2022, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 19.01.2023, ОСОБА_4 засуджений за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до обмеження волі на строк 2 роки.

28.02.2023 начальник Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_6 звернулася з поданням про вирішення питання про направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, оскільки засуджений самостійно до виправленого центру для відбування покарання не прибув.

На обґрунтування клопотання зазначила, що 28.02.2023 здійснено виїзд за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 для вручення припису про виїзд до місця відбування покарання, однак останній відмовився від отримання такого припису, посилаючись на не згоду з судовим рішенням.

Доводи подання підтверджуються даними підписки, анкети, письмовим поясненням, що міститься матеріалах особової справи №3/2023.

Під час судового розгляду подання представник Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 підтримала подання з підстав, викладених у ньому.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини його ухилення від прибуття до виправного центру для відбування покарання, що викладені у поданні. Наполягав на тому, що не згоден з рішенням суду апеляційної інстанції, а також і посилався на те, що через відсутність захисника не мав змоги подати касаційну скаргу. На час судового розгляду він не вважає себе таким, що повинен відбувати покарання у виді обмеження волі.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення подання мотивуючи доводами, що висловив засуджений ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив проводити розгляд подання за його відсутності, одночасно подання підтримав.

Дослідивши подання та додані до нього документи, матеріали особової справи ОСОБА_4 , вислухавши учасників судового розгляду подання, суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Згідно до частини 1 статті 56 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження.

Відповідно до частин 1, 4 статті 57 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

У разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Статтею 87 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Протягом цього строку засуджений має право на короткострокове побачення з близькими родичами. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Як зазначено у поданні, та підтверджено матеріалами особової справи, засуджений ОСОБА_4 допустив невиїзд до місця відбування покарання, оскільки відмовився від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання, що свідчить на його умисні дії, спрямовані на невиїзд до місця відбування покарання (а. особової справи 14).

За таких обставин, подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_4 належить направити до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Керуючись статтями 58, 87 Кримінально-виконавчого кодексу України, пунктом 14 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Подання задовольнити.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2022 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 19 січня 2023 року, за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, до обмеження волі на строк 2 роки, з метою виконання вироку взяти під варту із зали суду та направити до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор", а в подальшому направити у виправний центр, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання до засудження, в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

3. Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_4 рахувати з дня взяття під варту, а саме 27 березня 2023 року.

4. Копію ухвали направити для виконання: Відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

5. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1