У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2022 Справа №607/16566/22

Провадження № 1-кс/607/5321/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001218 від 21 серпня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в. АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2022 року старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001218 від 21 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» з метою його подальшого збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно придбав 36 (тридцять шість) згортків, обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч», а саме 10 ( десять) згортків жовто-зеленого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з кристалічною речовиною білого кольору, 4 (чотири) згортки білого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, 8 (вісім) згортків червоно-синього кольору в яких містились чорні полімерні пакетики на застібку з кристалоподібною речовиною білого кольору, 8 (вісім) згортків червоного кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакети на застібку з порошкоподібною речовиною рожевого відтінку, 6 (шість) згортків синього кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, які зберігав при собі, з метою збуту.
21.08.2021 близько 16:49 год. працівниками УПП поблизу колії, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Новий Світ, 89 виявлено ОСОБА_4 , який у цей момент здійснював збування наркотичних засобів шляхом розставлення так званих «закладок» із числа вищезазначених.
Надалі, під час огляду місця події, з 20:00 год. по 20:35 год., 21.08.2022 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 36 (тридцять шість) згортків, які обмотані клейкою стрічкою типу «скотч», 1 (один) із яких синього кольору, в якому містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з частково подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містять канабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол, і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса канабісу в сухому (висушеному) вигляді (в перерахунку на суху речовину) становить 0,80 грама, які ОСОБА_4 зберігав при собі, з метою збуту.
21.08.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
22.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.08.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.08.2022 року; протоколом огляду предмету ( мобільного телефону) від 22.08.2022 року; висновком експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ19/120-22/7984-НЗПРАП від 22.08.2022 року.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_12 у справі № №607/11055/22 (№1-кс/607/3540/2022) від 23.08.2022, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 19.10.2022 року.
29.09.2022 постановою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0001218 від 21 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0001222 від 22 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0001223 від 22 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0001224 від 22 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0001225 від 22 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0001240 від 25 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України об`єднано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань в одне провадження. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0001218.
12.10.2022 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 22 листопада 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_13 у справі №607/13949/22 (№1-кс/607/4447/2022) від 17.10.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 00 год. 00 хв. 22.11.2022.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_14 у справі №607/16219/22 (№1-кс/607/5162/2022) від 14.11.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001218 від 21.08.2022 року до п`яти місяців, а саме до 22 січня 2023 року.
Обставини, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є те, що, завершити його до вказаної дати неможливо у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, оскільки для остаточної правової оцінки дій та беззаперечного доведення вини підозрюваного ОСОБА_4 необхідно встановити всіх причетних до вчинення злочину, пов`язаного із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом так званих «закладок» через мережу Інтернет, за допомогою месенджера «Telegram», долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 11 незавершених судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, проведення яких доручено експертам Тернопільського НДЕКЦ МВС України, виконати інші слідчі та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність, урахуванням зібраних доказів дати остаточну правову оцінку діям ОСОБА_4 .
Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином у зв`язку з цим зазначає про існування ризиків, передбачених пунктами1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням викладеного, зокрема, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що останній не працює, офіційних джерел доходів не має, не дбає про своє матеріальне забезпечення, а тому на думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який буде достатнім на переконання слідчого, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків визначених КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими, а тому просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, вважає клопотання невмотивованим, а ризики на які посилається сторона обвинувачення недоведеними. Також зазначив що ОСОБА_4 співпрацює із слідством, визнає вину у скоєнні кримінального правопорушення, більше того позитивно характеризується військовим командуванням, оскільки відслужив по контракту військову службу у ЗСУ та надалі бажає продовжити військову службу по захисту України про що подав заяву на ім`я процесуального керівника у даному кримінальному провадженні. Просить у задоволенні клопотання слідчого відмовити та змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просить змінити застосований до нього запобіжний захід на домашній арешт, при цьому вказав, що він уже три місяці перебуває у СІЗО, свою вину визнає повністю, розуміє що вчинив неправильно, та вважає, що ризики на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні є необгрунтованими.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 21.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

21 серпня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

22 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_12 у справі № №607/11055/22 (№1-кс/607/3540/2022) від 23.08.2022, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.10.2022 року.

17.10.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/13949/22 (№1-кс/607/4447/2022) відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовженого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.11.2022 року.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/16219/22(№1-кс/607/5162/2022) від 14.11.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001218 від 21.08.2022 року до п`яти місяців, а саме до 22 січня 2023 року.
Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 21.08.2022 року; рапортом інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 21.08.2022 року; протоколом огляду місця події від 21.08.2022 року; протоколами допиту свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.08.2022 року; протоколом допиту підозрюваного від 21.08.2022 року;вимогою на ОСОБА_4 згідно якої останній раніше не судимий; висновком експерта №СЕ19/120-22/7984-НЗПРАП від 22.08.2022 року; висновком експерта №СЕ19/120-22/8297-НЗПРАП від 07.10.2022 року; протоколом обшуку від 24.08.2022 року; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001222 від 22.08.2022 року; висновком експерта №СЕ19/120-22/8291-НЗПРАП від 06.09.2022 року; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 22.08.2022 року; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 від 22.08.2022 року; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001225 від 22.08.2022 року; висновком експерта №СЕ19/120-22/8300-НЗПРАП від 13.10.2022 року; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240 від 25.08.2022 року; протоколами допиту свідків від 26.08.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п.5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , який у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Так, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з поміж інших доказів, підтверджується показаннями свідків, які допитані слідчим у ході досудового розслідування, відтак, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на них, шляхом схиляння до дачі ними у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Крім того слідчим доведено ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 не має джерела постійного доходу, оскільки ніде не працює та не навчається, є жителем іншої області, а також, він свідомо придбав психотропні речовини з метою збуту у значній кількості, що свідчить про системну неправомірну поведінку ОСОБА_4 .
З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого йому злочину та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого слід задовольнити та необхідно продовжити строк застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Відтак, слідчий суддя враховуючи положення чинного КПК України, вважає, що ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на більш м`який запобіжний захід та клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну застосованого щодо нього запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених обов`язків.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на більш м`який запобіжний захід та клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну застосованого щодо нього запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001218 від 21 серпня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 19 січня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1