Справа № 347/2011/21
Провадження № 1-кп/347/99/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2022 м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

Адвоката : ОСОБА_4 .

Представник потерпілого адвоката : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів кримінальне провадження №0000534 від 27.12.2019 року про обвинувачення: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого черговим Долинського газопереробного заводу ПАТ «Укрнафта», одруженого, раніше не судимого, -

-за ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин :

02 грудня 2019 року близько 09 години 10 хвилин, в денну пору доби, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки і моделі FORD TRANSIT білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався засніженою автомобільною дорогою Р-24 регіонального значення сполученням «Татарів - Кам`янець- Подільський», що в селі Вербовець Косівського району Івано-Франківської області, із сторони села ІІістинь Косівського району у напрямку міста Косів Івано-Франківської області.

В цей час із сторони міста Косів Івано-Франківської області, в зустрічному напрямку рухався автомобіль марки і моделі VOLKSWAGEN POLO зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. села Пістинь Косівського району Івано-Франківської області із пасажиром ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. села Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, правою смугою руху у напрямку села Пістинь Косівського району Івано-Франківської області.

Під час руху водій ОСОБА_6 , проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, а саме, стан поверхні проїзної частини, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_6 грубо порушив вимоги Правил дорожного руху України, а саме п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б, д), 10.1, 12.1

У результаті порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої, згідно висновку експерта, пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закрита травми шийного відділу хребта із переломом остистого відростка С6 (шостого шийного хребця) із нестабільністю у сегменті С6-С7, закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, садна в ділянці обличчя зліва, які спричинені від дії тупих предметів, могли утворитися до моменту звернення за медичною допомогою. Тілесне ушкодження закрита травма шийного відділу хребта із переломом остистого відростка С6 (шостого шийного хребця) із нестабільністю у сегменті С6-С7, відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Інші тілесні ушкодження, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В ході судового розгляду кримінального провадження по суті адвокат, що представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження просить відносно його підзахисного закрити.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлене адвокатом клопотання, яке просить задоволити.

Прокурор не заперечував відносно задоволення клопотання адвоката, що представляє інтереси обвинуваченого про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 та потерпіла не заперечили в частині задоволення заявленого адвокатом ОСОБА_4 клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2018 року № 665/2387/14-к встановлено, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України у редакції Закону від 15 листопада 2011 року № 4025-УІ, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином невеликої тяжкості, відповідно до чинної ст. 12 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, зазначене кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких злочинів .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014 року, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Чинні положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18 (провадження № 51-413 кмо 21).

З 01 липня 2020 року змінено санкцію ч. 1 ст. 286 КК України (зміни внесено, згідно з Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Згідно з ч. 1 ст. 286 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

У той же час, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину) 02.12.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України (у редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 року) передбачалося покарання за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

В силу вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України , закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України , якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України , суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням вимог ст. 5 КК України, редакція ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 286 КК України, що діяла на момент вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), пом`якшує кримінальну відповідальність, поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі та поширюється на обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив кримінальне правопорушення (злочин) до 01.07.2020 року, тобто, до набрання таким законом чинності.

Таким чином на час розгляду даного клопотання зазначені строки давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме три роки, минули.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подане його адвокатом клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду. Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою. При цьому обвинувачений ствердно відповів, що розуміє наслідки такого звільнення.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України , суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду та не вчинив нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи його ухиляння від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Ід долучених до матеріалів кримінального провадження характеризуючих особу обвинуваченого письмових доказів вбачається, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні двоє дітей, проживає з сім`єю в АДРЕСА_1 , відповідно до довідки №196 від 20.10.2020 року та № 61 від 31.05.2021 року Долинської центральної районної поліклініки на обліку у психоневрологічному, наркологічному кабінеті не знаходиться, депутатом Долинської міської ради не обирався, до кримінальної відповідальності притягується вперше,

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, суд вважає клопотання адвоката , що представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_9 обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження за ч. 1 ст.286 КК України та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стосовно заявленого представником потерпілої цивільного позову суд зазначає наступне: порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд прийшов до висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповіно до вимог ст. 100 КПК України .

На підставі ст.5, 12, 44, 49 КК України, керуючись ст.ст.284, 285-286, 288, 370, 371, 372, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000534 від 27.12.2019 року відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11