Справа № 718/2986/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000121 від 14.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ставчани Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.357, ч.5 ст.361, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ставчани Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.357, ч.5 ст.361, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.4 ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

В ході підготовчого провадження, ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.01.2023 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який спливає 11.03.2023 року.

01.03.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів без визначення застави, мотивоване тим, що ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на момент обрання відносно них запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не зникли, а тому інші, більш м`які запобіжні заходи не в змозі їх забезпечити.

Обвинувачений ОСОБА_5 залишив вирішення клопотання прокурора на розсуд суду, ОСОБА_6 - не заперечував проти клопотання прокурора. Захисники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали позиції підзахисних.

Потерпіла ОСОБА_10 , та її представник - адвокат ОСОБА_11 до судового засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1-2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Винятковим запобіжним заходом є тримання під вартою, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу…(ч.1 ст.183 КК України).

Метою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Однак, враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і має застосовуватися критерій доведеності «поза розумним сумнівом» але він має застосовуватися тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчиненні злочину та призначення їй покарання.

Саме із зазначених вище підстав суд не приймає до уваги та не вправі надавати оцінку доводам щодо обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачення, а повинен виходити із сутності пред`явленого обвинувачення та наявності ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор виклав обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися та виправдовують продовження тримання осіб під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Під час обрання та продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у судових засіданнях було установлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Триває судовий розгляд кримінального провадження. Потерпіла, свідки на теперішній час не допитані, а отже, ризик впливу на них з метою схилити до надання неправдивих пояснень, продовжує існувати.

Злочини, за якими обвинувачується ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2, п.1, 6, 12 КК України віднесені, відповідно до ст.12 КК України, особливо тяжких, проти життя та здоров`я особи, вчинені з корисливих мотивів, тобто з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, що загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими, позбавленням волі на тривалий строк.

ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, але до затримання не працював, постійного доходу не мав.

ОСОБА_6 не навчався, не працював, не одружений,осіб на утриманні не мав, також свідчить про відсутність постійного доходу, відсутність міцних соціальних зв`язків.

А це дає достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у справі «Летельє про Франції» Європейський суд з прав людини вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів, та того, що обставини, за яких судом обвинуваченим було обрано та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На думку суду, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкриміновані обвинуваченим злочини вчинено за попередньою змовою групою осіб, та посягають на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які у своєму клопотанні наводить прокурор та які станом на день розгляду клопотання не зменшилися.

Обрання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 іншого (альтернативного) запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, усунути ризики та закінчити розгляд кримінального провадження у розумні строки. У разі прийняття рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, існує значна ймовірність того, що обвинувачені порушуватимуть покладені на них процесуальні обов`язки, зможуть продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявність у обвинувачених постійного місця проживання та відсутність попередніх судимостей, наявність у ОСОБА_5 дружини та неповнолітньої дитини на утриманні, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ці обставини існували і на момент інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в їх поведінці.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, - не встановлено.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під вартою та недостатнім застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім цього, оскільки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає, що підстави для визначення розміру застави, як умови звільнення обвинувачених з-під варти, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 04.05.2023 року включно.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 04.05.2023 року включно.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам та направити для виконання начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», де утримуються обвинувачені.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3