Справа № 191/2110/18
Провадження № 1-в/191/197/22
У Х В А Л А

іменем України

07 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника пробації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове подання Синельниківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

В обґрунтування свої вимог, начальник Синельниківського РВ №2 зазначив, що вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 року стосовно засудженої ОСОБА_5 прийнятий до виконання Синельниківським РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області 05.04.2021 року, в цей же день засуджена узята на облік. 19.04.2021 року ОСОБА_5 належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, з обов`язками, покладеними на неї судом - за п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, та з правовими наслідками за невиконання вищезазначених обов`язків, за систематичні порушення громадського порядку та вчинення повторного злочину, про що у неї відібрано відповідну підписку. Під час перебування на обліку ОСОБА_5 допустила порушення обов`язку, покладеного на неї судом - не з`явилася на реєстрацію в призначений день, 13.10.2021 року без поважних причин, за що 27.10.2021 року на підставі ч.3 ст.166 КВК України до неї застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. З попередженням засуджена ознайомлена під підпис. Проте, після винесення попередження, засуджена ОСОБА_5 належних висновків не зробила та знов допустила порушення обов`язку, покладеного на неї судом щодо явки для реєстрації. Так, у встановлені дні явки, 09.02.2022 року, 23.02.2022 року засуджена ОСОБА_5 не з`явилася для реєстрації до Синельниківського РВ №2, пояснюючи це тим, що хворіла. Документів, які б підтверджували поважність причин неявки в призначені дні, засуджена не надала. 09.03.2022 року та 23.03.2022 року засуджена не з`явилася для реєстрації, пояснюючи це відсутністю транспортного сполучення у зв`язку з оголошенням воєнного стану. 13.04.2022 року засуджена не прибула на реєстрацію, телефонний зв`язок з нею відсутній, причини неявки встановлюються. Таким чином, засуджена ОСОБА_5 систематично не виконує покладені на неї судом обов`язок за п.1 ч.1 ст.76 КК України.

У зв`язку з цим, начальник Синельниківського РВ №2 просить скасувати засудженій ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити її для відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 року у виді 4 років позбавлення волі.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання і просила його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні просила вирішити подання на розсуд суду. Також пояснила, що дійсно не з`являлася на реєстрацію до органу пробації. Спочатку по причині того, що вживала багато алкоголю, а поті у зв`язку з воєнним станом не було транспорту, а йти до електрички 7 км., тому не мала змоги доїхати до пробації.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що на момент розгляду справи закінчися іспитовий строк за вироком Синельниківського міськрайонного суду від 24.02.2021 року, а тому в задоволенні подання просив відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 року ОСОБА_5 була визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнені від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 2 роки. Також, вироком було зобов`язано ОСОБА_5 виконувати вимоги, передбачені п.1,п.2 ч.1, п.2,3 ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 27.03.2021 року.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст.166 КВК України, зокрема у ч.2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч.3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, уповноважений орган пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 під час іспитового строку систематично порушувала покладені на неї судом обов`язки, а саме не з`явилася на реєстрацію до органу пробації : 09.02.2022 року, 23.02.2022 року, 23.03.2022 року та 13.04.2022 року. Однак, на час розгляду судом подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 закінчився іспитовий строк, встановлений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 року, а тому відсутні підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України, ст.ст.537, 539, ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.ст.372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Синельниківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13.03.2023 року.

Суддя ОСОБА_1