Справа № 405/1295/23
провадження № 1-кс/405/623/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2023 №0000256, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

встановив:

старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «HAVAL H3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження цим автомобілем, на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, який зберігається на території спеціального майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, за адресою м. Кропивницький, пр. Інженерів, 1.

В обґрунтування клопотання слідча вказала, що 27.02.2023 близько 19 години 50 хвилин біля магазину «Велмарт» по вул. Ю. Коваленка в м. Кропивницький, водій автомобіля «HAVAL H3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , військовослужбовець, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рухаючись від від вул. Пацаєва в напрямку вул. Попова, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину в межах пішохідного переходу з права на ліво щодо напрямку руху вказаного транспортного засобу. У результаті ДТП ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «КОЛ КОР».

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області 28.02.2023 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування та здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням здійснює Кропивницька спеціалізована прокуратура у військовій та оборонні сфері.

Автомобіль «HAVAL H3», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває знаряддям вчинення кримінального правопорушення. З метою забезпечення належного збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до автомобіля «HAVAL H3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для забезпечення проведення судовоавтотехнічних експертиз, а також у майбутньому забезпечення виконання рішення суду вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

В результаті ДТП вказаний ТЗ отримав пошкодження капоту, переднього бамперу зліва та потертості на задньому бампері зправа.

Автомобіль «HAVAL H3», реєстраційний номер НОМЕР_1 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.02.2023 був вилучений та приєднаний до кримінального провадження, як речовий доказ, який зберігання на територію спеціального майданчику ГУНП в Кіровоградській області, що за адресою просп. Інженерів, 1, м. Кропивницький.

Слідча в клопотанні зазначила, що збереження можливості користування та розпорядження автомобілем «HAVAL H3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , позбавить сенсу застосування арешту майна, а тому вважає за необхідне заборонити здійснення таких повноважень відносно вказаного вище транспортного засобу.

Слідча у судове засідання не з`явилася, до суду звернулася із заявою про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення судової повістки, причини неявки невідомі.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, до суду звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі, заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав, що на даний час ОСОБА_5 відшкодував потерпілій 30 тис. грн. Також, зазначив, що у разів не накладення арешту, власник майна не забиратиме авто без дозволу слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України відсутність слідчого та власника майна, не є перешкодою для розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого та власника майна, на підставі наявних доказів, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000256 від 28.02.2023 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст.286 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області.

Майно вважається тимчасово вилученим під час обшуку, огляду, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, що до яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий судя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати 1) правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Оскільки, винесення постанови про визнання майна речовим доказом, не може бути єдиною підставою, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, в даному випадку у клопотанні слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, також не наведено доводів стосовно настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню у разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зазначено яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування, а тому клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

в задоволенні старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2023 №0000256, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9