Справа № 201/9756/22
Провадження № 1-кс/201/3576/2022
УХВАЛА
01 грудня 2022 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області, незаміжньої, має на утриманні особу похилого віку 82-річну матір (зі слів), з вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрювана ОСОБА_5
- захисник ОСОБА_6 (відеоконференцзв`язок)
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих (розшукових) дій слідчий просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».
У судовому засіданні слідчий з прокурором підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила, вказавши, що вину визнає, щиро кається, усвідомила свою провину, наголосила, що не має на меті переховуватись і за кожною вимогою слідчого чи суду готова з`являтися. Повідомила, що має тісні соціальні зв`язки та має на утриманні особу похилого віку 82-річну матір, якій необхідний догляд, просила не продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а змінити його на нічний домашній арешт.
Захисник зазначив про необґрунтованість підозри, пославшись на відсутність наказу про прийняття на роботу. Просив у задоволенні клопотання відмовити та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.
Зокрема, з 23 травня 2022 року по 01 жовтня 2022 року, Російською Федерацією та представниками так званої «ЛНР» окуповано територію м. Лиман, Донецької області.
Представниками Російської Федерації на тимчасово окупованій території м. Лиман, Донецької області було створено підпорядковану, керовану та фінансовану Російською Федерацією окупаційну адміністрацію, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України.
При цьому, представники підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території м. Лиман Донецької області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів, є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу Російської Федерації.
Так, з 04 серпня 2022 року, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на тимчасово окупованій території - в м. Лиман, Донецької області, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, добровільно надала згоду та зайняла посаду так званого «начальника управления труда и социальной защиты населения администрации города Красный Лиман» (далі - управління), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , створеного на тимчасово окупованій території.
На займаній посаді ОСОБА_5 здійснила реєстрацію «управления труда и социальной защиты населения администрации города Красный Лиман» в так званих «Федеральной налоговой службе ДНР г. Енакиево», «Республиканском банке ДНР г. Енакиево», «Фонде социального страхования ДНР г. Енакиево», «Республиканском казначейсве ДНР г. Енакиево» та отримала гербову печатку, довідку про реєстрацію та положення управління.
Протягом строку своєї служби на посаді начальника управління ОСОБА_5 виконувала наступні функції:
- загальний контроль за роботою очолюваного управління;
- особисте керівництво співробітниками управління;
- підбір кандидатів на вакантні посади управління;
- приймання участі у комісіях (в якості члена комісії) по затвердженню рішень про видачу соціальної допомоги місцевому населенню;
- прийняття участі у щоденних нарадах голови окупаційної адміністрації м. Лиман;
- прийом громадян міста з метою оформлення різних видів соціальної допомоги;
- отримання в «Республиканском банке ДНР г. Енакиево» готівкових коштів призначених для виплати заробітної плати підпорядкованим співробітникам.
29 вересня 2022 року ОСОБА_5 на блокпосту н.п. Кремінна Луганської області написала заяву про звільнення із займаної посади за згодою сторін та передала гербову печатку, уставні документи управління так званому «заместителю главы администрации г. Красный Лиман ОСОБА_7
05.10.2022 о 11:30 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про що складено відповідний протокол.
06.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
07.10.2022 відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 03.12.2022.
На теперішній час завершити розслідування неможливо, оскільки необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки за результатами призначених судової почеркознавчої та комп`ютерно-технічної експертиз.
29.11.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадження постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури продовжено до 3 місяців, тобто до 06.01.2023.
Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом затримання особи, складеним відповідно до вимог ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; показаннями підозрюваної; протоколом огляду речових доказів.
Вказані докази здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчим суддею встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, виходячи з наступного.
На переконання слідчого судді, підозрювана ОСОБА_5 спроможна:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, існує ризик, що підозрювана з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
2) підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у провадженні;
3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на свідків, оскільки їх показання мають ґрунтовне значення, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину;
5) продовжити вчинення кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення: враховуючи наявність у підозрюваної широкого кола знайомств в окупаційних органах влади, у випадку не застосування до підозрюваної запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням волі, ОСОБА_5 може вчинити правопорушення, пов`язані з переданням певної інформації вказаним особам.
Вказані ризики під час досудового розслідування не зникли та не зменшилися.
Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.
Щодо необхідності проведення слідчо-розшукових дій.
Як вказує слідчий, на теперішній час завершити розслідування неможливо, оскільки необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки за результатами призначених судової почеркознавчої та комп`ютерно-технічної експертиз.
Подане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, втім строк дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07.10.2022р. про тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 03.12.2022 року.
Проведення вказаних експертних досліджень та слідчих (розшукових) дій потребує додаткового часу.
При цьому висновки експертів та вказаних слідчих (розшукових) дій матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду.
Крім того, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже слідчим суддею встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; враховуються дані про особу підозрюваної; наявність ризиків, отже, слідчий суддя вважає, що хоча у підозрюваної і мається на утриманні матір (зі слів), застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Таким чином, з метою можливості отримання та процесуального опрацювання вищевказаних матеріалів, проведення інших слідчих дій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, тому клопотання підлягає задоволенню, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання підозрюваної та її захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт слід відмовити.
Щодо строку застосування запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки строк досудового розслідування продовжений до 06.01.2023 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може продовжити запобіжний захід.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, розмір застави слідчий суддя не визначає.
Щодо визначення місця застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що діючий кримінально-процесуальний закон, у тому числі, з метою проведення ефективного досудового розслідування, надає право слідчому визначати місце перебування підозрюваного, у зв`язку з чим, клопотання сторони обвинувачення щодо чіткого визначення в увалі слідчого судді місця застосування запобіжного заходу є таким, що не в повній мірі відповідає процесуальному закону.
Керуючись ст. ст. 176-178, 206, 309, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, -
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Строк дії обраного під час досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжити у межах строку досудового розслідування, тобто до 06 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.
В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.
В задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1