ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000438 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовослудбовець в/ч НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учасник бойових дій; нагороджений державними нагородами, -

за ст. 407 ч.5 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді водія автомобільного відділення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 15.09.2022 о 08 год. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_1 , куди був переведений для подальшого проходження військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 14 год. 06.10.2022, коли прибув до військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат

ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Водночас ОСОБА_3 з 26.09.2022 по 04.10.2022 перебував на лікуванні в КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Подільської міської ради Подільського району Одеської області, що є поважною причиною відсутності на військовій службі старшого солдата ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав, що за обставин, зазначених в обвинувальному акті не з`явився вчасно на службу. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 407 ч.5 КК України, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, нагороджений державними нагородами, критично ставиться до вчиненого.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України і призначити йому покарання за цим законом 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1