Справа №932/1485/23
Номер провадження №1-кс/932/544/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотання дізнавача СД ДУРП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_2 погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні №00000864 від 07.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2023 року до суду надійшло вищезазначене клопотання, у якому дізнавач прохає надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 .

Перевіривши клопотання та додатки до нього приходжу до наступного висновку. Згідно зі ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до положень ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України речі і документи, які містять охоронювану законом таємницю

До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; відомості, які можуть становити лікарську таємницю; відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; відомості, які можуть становити банківську таємницю; особисте листування особи та інші записи особистого характеру; інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; державна таємниця; таємниця фінансового моніторингу; відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Саме до такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року у справі 754/7061/15.

Як вбачається із матеріалів клопотання дізнавача, постанова про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні відсутня, як і рішення (постанова та/або доручення) керівника органу досудового розслідування щодо визначення дізнавача (групи дізнавачів).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання дізнавача СД ДУРП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_2 погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні №00000864 від 07.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України- повернути заявнику та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1