Справа № 364/490/22 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/846/2023 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000080 від 28.07.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Володарського районного суду Київської області від 14.11.2022,

в с т а н о в и л а :

Вироком Володарського районного суду Київської області від 14.11.2022,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустинці, Володарського району, Київської області, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень;

частково задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 5 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

Відповідно до вироку, 27 липня 2022 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: пров. Лютневий у смт. Володарка, Білоцерківського району, Київської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, пов`язаних із кепкуванням, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар долонею правої руки в ліву область голови малолітньому потерпілому ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді синця перенісся та синця лівої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, указав на незаконність оскаржуваного вироку у зв`язку неправильним розв`язанням цивільного позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив про те, що потерпілим в даному кримінальному провадженні є малолітній ОСОБА_10 , при цьому як вбачається зі змісту позовної заяви, позов пред`явлений ОСОБА_9 в своїх інтересах, а не як законним представником потерпілого ОСОБА_10 . Таким чином, на переконання апелянта, цивільний позов мав бути поданий від імені цивільного позивача ОСОБА_10 , інтереси якого представляє законний представник - ОСОБА_9 , та відповідно суд першої інстанції мав вирішувати питання задоволення цивільного позову в інтересах потерпілого ОСОБА_10 . Поряд з цим, захисник зазначив про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості на підставі яких можна встановити вартість пошкодженого телефону, а факт купівлі нового телефону не доводить ринкової вартості пошкодженої речі на момент вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого суд повинен був відмовити в задоволені позовних вимог в цій частині, а також незрозумілим залишається те, на підставі яких доказів суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що потерпілому ОСОБА_10 необхідна психологічна допомога, він почав заїкатися та це посилюється під час нервового стресу. Просив вирок скасувати в частині часткового задоволення цивільного позову та ухвалити новий вирок, яким в задоволенні цивільного позову відмовити.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 не з`явились, просили проводити розгляд за їх відсутності.

Законний представник потерпілого до суду також не з`явився, булла повідомлена про дату та час розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вважав вирок законним та обгрунтованим;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні, правильності кваліфікації його дій та в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 125 КК України учасниками судового розгляду не оспорюються. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого про незаконність вироку в частині розв`язання цивільного позову, то вони не грунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК, до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому, згідно зі ст. 1192 ЦК, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З вироку вбачається, що факт пошкодження обвинуваченим ОСОБА_7 мобільного телефону малолітнього потерпілого ОСОБА_10 під час вчинення кримінального правопорушення доведено зібраними у справі доказами.

При цьому, як вбачається з довідки, виданої ФОП ОСОБА_11 , яка міститься в матеріалах провадження (а.с.14), вартість ремонту пошкодженого мобільного телефону Xiaomi Redmi 9 станом на 05.08.2022р. становить 5200 грн., що перевищує його ринкову вартість 5000 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності стягнення з обвинуваченого 5000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є необґрунтованими.

Також не ґрунтуються на вимогах законодавства доводи захисника в частині вирішення судом питання відшкодування моральної шкоди.

Частина 1 ст. 1167 ЦК визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи в результаті яких дій (бездіяльності) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під час визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, задовольняючи вимоги цивільного позову ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди частково, зважив на всі наведені законним представником потерпілого доводи, а саме тяжкість понесених малолітнім потерпілим моральних страждань, їх тривалість, та належним чином обґрунтував прийняте рішення. Прийняте судом рішення в частині вирішення питання відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності і справедливості.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 КПК України неповнолітня особа - малолітня особа, а також дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється положеннями ст. 44 КПК України.

За змістом ч.5 ст. 44 КПК України законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє.

У кримінальному провадженні інтереси цивільного позивача, цивільного відповідача можуть представляти представники та законні представники.

Якщо цивільним позивачем є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, її процесуальними правами користується законний представник.

Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому КПК України, пред`явила цивільний позов (ч. 1 ст. 61 КПК України).

Права та обов`язки цивільного позивача, виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені КПК України для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитись від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 залучена у вказаному кримінальному провадженні як законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_10 .

Таким чином, подання саме ОСОБА_9 цивільного позову в даному кримінальному провадженні не суперечить наведеним вище вимогам кримінального процесуального законодавства та не може бути підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_9 , а тому доводи захисника в цій частині також є необґрунтованими.

З урахуванням вище викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок Володарського районного суду Київської області від 14 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, у ньому наведено мотиви, з яких виходив суд, та положення закону, якими він керувався під час його постановлення. За таких обставин підстав для зміни чи скасування вказаного вироку колегія суддів не вбачає, а тому залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Володарського районного суду Київської області від 14 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4