В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену 19 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001131 від 21 вересня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Ужгород, Закарпатської області, громадянином України, не одруженим, тимчасово ніде не працюючим, мешканцем АДРЕСА_1 , раніше не судимим -

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на ЗО діб, та в подальшому Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 квітня 2022 року строком на ЗО діб, та в подальшому Указом Президента України від 21 квітня 2022 року № 2212/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб., №573/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб:

Однак, не зважаючи на викладене 11.06.2022 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюючи там ремонтні роботи, проник до ванної кімнати даного будинку де у шухляді побачив золоті прикраси.

У цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел з корисливих мотивів, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме золотих прикрас з метою особистого збагачення. Реалізовуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, 11.06.2022, близько 15:00 години, викрав з коробки золоті прикраси, а саме: підвіску, яка виготовлена із білого золота 585 проби у формі спіралі (перла), загальною вагою 20 грам, без оздоблення 15 грам, яка згідно висновку експерта становить 31331,99 грн., каблучку, яку виготовлено із білого золота 585 проби у формі спіралі (перла), загальною вагою 15 грам, без оздоблення 12 грам, згідно висновку експерта становить 20065,59 грн., ланцюжок, який виготовлений із білого золота 585 проби загальною вагою 10 грам, без оздоблення, який згідно висновку експерта становить 20888,00 грн., браслет, який виготовлений із жовтого золота 750 проби загальною вагою 20 грам, без оздоблення, який згідно висновку експерта становить 53558,88 грн.

Утримуючи в руках викрадене вищевказане майно, ОСОБА_4 , покинув приміщення будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 125844,37 грн.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 19 грудня 2022 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , міру покарання, визначену в угоді.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив укладену ним угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься заява потерпілої ОСОБА_6 , в якій остання зазначає, що не заперечує проти укладення угоди прокурора з обвинуваченим та просить розгляд справи провести без її участі.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Зазначена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України, її зміст також відповідає вимогам, передбаченим ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Злочин вчинений обвинуваченим є тяжким злочином.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, що полягає таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, визначені ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не встановлені.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_8 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який був обраний відносно ОСОБА_8 згідно ухвали суду від 13.12.2022р. - скасувати.

Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_6 , не заявлено.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно судом не накладався.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 грудня 2022 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001131 від 21 вересня 2022 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.12.2022року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи: товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-22/10487-ТВ від 29.11.2022 року в розмірі 1132,68 (одна тисяча сто тридцять дві грн. шістдесят вісім коп.) грн., дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107-22/9730-Д від 10.11.2022 року в розмірі 943,90 (дев`ятсот сорок три грн. дев`яносто коп.) грн..

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1