Справа № 761/8775/23
Провадження № 1-кс/761/5934/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2023 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 № 61/23 від 20.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000233 від 02.07.2022,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2023 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2023 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 № 61/23 від 20.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000233 від 02.07.2022.

У скарзі адвокат ОСОБА_2 просить скасувати зазначену постанову та зобов`язати слідчого винести постанову про визнання мобільного телефону речовим доказом, внести мобільний телефон до бази викрадених МВС України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Виходячи із вимог ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, ніж передбачені частиною першою, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту скарги, представник оскаржує постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2023 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 № 61/23 від 20.02.2023 про проведення процесуальних дій, а саме: визнання мобільного телефону речовим доказом, та внесення його до бази викрадених МВС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України підлягає оскарженню, зокрема: бездіяльність, яка полягає у невчиненні процесуальних дій слідчим, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У даному випадку клопотання адвоката розглянуто та наявна постанова про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України підлягає оскарженню, зокрема рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Таким чином, зі змісту скарги не вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання відноситься до таких, що визначені ст.303 КПК України, та які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, оскільки вказана в скарзі постанова про відмову у задоволенні клопотання про вчинення процесуальних дій (винести рішення та внести відомості), не входить до вичерпного переліку, які підлягають оскарженню у відповідності до ст.303 КПК України, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч.4 ст.304 КПК України, для відмови у відкритті провадження за скаргою.

При цьому, слідчий суддя діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена в ст.26 КПК України, відповідно до частини 3 якої, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.02.2023 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 № 61/23 від 20.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000233 від 02.07.2022.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її постановлення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя